Det här är ofattbart.
Jag vaknar varje morgon och önskar att det var en hemsk mardröm.
Nu vet jag att han har…
Mamma fanns alltid där för mig när jag var ledsen.
NUTID
När jag var liten och tappade bort min sköldpadda i parken.
När jag var 16 och fick mitt hjärta krossat för första gången.
Men i dag är mitt livs värsta dag
och jag har inte mamma här som säger att allt kommer att bli bra.
Jag vet inte vad jag ska göra utan mamma…
Visste ni att Daniela hade en son?
-Vila i frid. -Hur gammal är han?
Nitton? Tjugo?
Vad gjorde du hemma hos Daniela?
Jag ville prata med henne och förstå varför hon utpressade oss.
Och våra pengar?
Jag vet inte. De var inte där.
Förlåt, det var kontoret. Jag var tvungen att svara.
Pedro Cruz. Isabel, min fästmö.
-Trevligt. -Angenämt.
Hans fru Ana Vargas.
-Hej. -Trevligt att träffas.
Jag beklagar din förlust, Hugo.
Tack.
Har ni fått reda på nåt än?
Jag jobbar på det.
Jag ska ta reda på vem som dödade din mamma, det lovar jag. Okej?
Under tiden,
har du några andra familjemedlemmar du kan bo hos?
Kanske din pappa?
Nej, pappa övergav oss för länge sen.
Jag är hemskt ledsen.
Ja, det har alltid bara varit jag och mamma.
-Ni måste ha stått varandra nära. -Ja, hon var världens bästa mamma.
Ja.
Det är en tragedi för oss alla.
Ja, en tragedi. Titta, här kommer Sofía.
Sofía, jag vill presentera dig för min fästmö Isabel.
-Trevligt att träffas. -Angenämt. Och grattis.
Vi visste inte. Marcos hade inte nämnt nåt.
Ja, eftersom vi inte har träffats på över 20 år så har vi inte kunnat…
Älskling, har du nåt emot att köra fram bilen?
-Tack. -Vi ses sen.
-Hej då. -Hej då.
Det är kanske inte rätt tillfälle, men såg ni kriminalinspektören?
Nej, det är inte rätt tillfälle, Pedro. Vi begravde just vår vän.
Ja, hennes död gör oss ont också.
Men efter det hon gjorde vet jag inte hur nära vän hon var.
Vi kan kanske prata med sonen. Han vet kanske nåt.
På hans mammas begravning, framför kriminalinspektören? Bra idé.
Jag måste härifrån.
Polisen har Danielas videor.
Vilka videor?
De hon spelade in på college.
Hon hade dem hemma och nu har polisen dem. Allihop.
Men vi gjorde oss av med videon från den kvällen.
Hur vet vi det? Hon sa det. Men vi såg det aldrig.
Hon utpressade oss. Hon ljög för oss.
-Det kan finnas en kopia. -Polisen har…
Så polisen kan ha bevis på vad vi gjorde för 20 år sen?
Just det.
Jag släpper av er och kör vidare, för jag har ett möte, älskling.
Inga problem.
-Så du är advokat? -Ja.
Min värsta mardröm.
Jag jobbar på Figueroa.
Jag bråkar med advokater varje dag.
Så du vet redan hur det funkar.
Ärligt talat gillar jag det.
Den som älskar att klaga på advokater här är Marcos.
Nej, inte alltid. Det finns undantag.
Raring…
Vi måste ta reda på var din fobi kommer ifrån.
Ser du? Du är inte den enda han inte berättar saker för.
Jag ser det.
Därför älskar jag att träffa hans vänner.
Det finns säkert massor av information jag kan använda mot honom.
-Snälla. -Ja, det finns en del.
Det här förde åtminstone nåt gott med sig.
Ni har fått kontakt igen, eller hur?
Ja.
Det är synd. Vi stod varandra väldigt nära förr.
Jaså? Så vad hände?
Tjugo år passerade. Det är vad som hände, inget annat.
Nu är vi som två främlingar.
-En sån märklig känsla. -Eller hur?
Berätta.
Berätta hur han var på college. Jag dör av nyfikenhet.
Jag kan lova dig att han var mindre allvarlig än nu.
Han hade… Eller han har fortfarande den där blicken som gör alla tjejer galna.
-Nej. -Jo.
-Så han var en kvinnotjusare? -Nej.
-Det är lite sexigt. -Nej, jag var ingen kvinnotjusare.
Jag var en idealist.
En drömmare.
Jag ville förändra världen
och jag hade inte en jävla aning om hur livet funkade. Verkliga livet.
Som alla i den åldern, väl?
Hur mår du?
Inte bra.
Jag är så ledsen, Hugo.
Vad har hon sagt till honom nu, tror ni?
Vi visste inget om henne och hon var vår vän.
Inte ens att hon hade en son.
Nej, och tydligen var hennes ekonomiska situation inte den bästa.
Och?
-Inget. -Självklart vet han inget.
Jag skulle inte heller vilja att mina barn visste att jag var en jävla utpressare.
Pojken har ingen aning. Om nånting.
Inget om utpressningen eller pengarna.
Vilka pengar?
-Jag visste att du skulle säga nej. -Vilka pengar?
-Inte nu. -Betalade du utpressaren?
-Det är inte viktigt. -Var…
Sluta. Det viktiga är att få tillbaka pengarna
-för de finns inte här just nu. -Personen som dödade henne har väl dem?
Är inte det det perfekta motivet?
Att få tillbaka en miljon dollar och tjäna fyra till på köpet?
Det skulle aldrig falla mig in att en av oss skulle göra nåt sånt.
Vi ville väl alla samma sak?
Så nu är frågan, varifrån fick Daniela pengarna?
Självklart. Det var så du visste att det var hon. Pengarna.
Vilka av er betalade?
MIAMI-DADE POLISAVDELNING
Så du säger att "stannade för att festa och tog taxi hem"-historien inte stämmer?
Japp. Det finns inget taxiföretag i Miami-Dade
som har några uppgifter om en körning från Key Largo. Så, ja.
-Har du ringt alla? -Ja.
Jag kan ha underskattat dig.
Så, vad vi vet är att Alejandro körde berusad
och fick en hjärtattack precis innan olyckan.
Om alla var i bilen med honom, varför lämnade de platsen?
Varför alla lögner?
Du, Sandoval.
-Hur lång är du? -186 cm.
Kan du göra mig en tjänst och sätta dig i förarsätet?
Alejandro är 190 cm. Om han körde, varför sköt han inte bak sätet hela vägen?
-Kan du ens köra så där? -Absolut inte.
Om Alejandro inte körde…
-Okej, okej. -Vänta. Håll om hans rygg.
-Lyft upp honom. -Okej. Så där.
Lyft upp honom.
Var fan är hans mobil?
Inte i bilen. Vi genomsökte den igen.
Den måste finnas där.
Hans mamma sa att hon ringde Alejandro hela kvällen, så…
Finns den inte där inne så döljer nån nåt.
Genomsök den igen.
Riv ut hela inredningen om det behövs.
Ana, snälla. Kan du bara lyssna på mig, snälla?
Jag såg ingen annan utväg.
Jag visste inte hur vi skulle ta oss ur den här soppan.
Och du tycker att vi har tagit oss ur soppan nu?
Eller är vi i en värre soppa?
Säg mig bara. Varifrån fick du pengarna?
Vi har inte så mycket besparingar.
Pedro, varifrån fick du pengarna?
Jag tog dem från kampanjen. Okej?
Det är fan inte sant.
Du tjatar om att bekämpa korruption, och se på dig nu.
Jag såg ingen annan utväg.
Och hur tänker du betala tillbaka dem?
De kommer att krossa oss.
Om det här blir känt är inte bara din karriär över,
de kastar dig i fängelse, din skit.
Nej, för ingen behöver få veta.
Inte? Och vad är din mästerliga plan?
Okej. När jag vinner valet…
Ska du stjäla igen? Och om du inte vinner?
-Jag ska skaffa tillbaka pengarna. -Hur då?
Hur? Allt vi har är huset.
Nu räcker det!
Vad har hänt, älskling?
Vad har hänt med dig?
Vad har hänt?
Berätta genast vem som har gjort så här mot dig.
Luis?
OSTBÅGAR
Sluta äta det där skräpet, Luis. Du kommer att bli fet och finnig. Okej?
Förlåt. Okej? Förlåt.
Jag vet att du går igenom en tuff period.
Okej, Luis?
Jag förstår det. Jag var också elva en gång.
-Men… -Jag är 12.
Okej, poängen är att det inte kommer att bli bättre.
För senare börjar du high school, och efter det blir det college.
Och där är folk mycket elakare än vad de är nu. Okej?
De kommer att håna dina glasögon och din akne.
Och om du blir fet hånar de din vikt också.
Därför får du inte ge dem en anledning.
Okej? Bara…
Kom nu.
Ursäkta förseningen. Snälla, kom in.
Jag pratade just med Zoes föräldrar om incidenten.
Vänta. Vänta.
Zoe? En flicka?
-Den lilla subban. -Mrs Cruz.
Jag struntar i om det är en pojke eller flicka,
bara de håller sig borta från min son.
Zoes föräldrar har lovat att prata med henne
och se till att hon inte säger några fler ovänliga saker om Luis…
…eller om er.
Om mig?
Luis.
-Hördu, Luis. -Sluta nu.
Det är inget fel med att vilja veta. Okej? Luis.
Luis, vad sa hon?
Hon sa att du är en jävla skitinvandrare.
En förlorare som inte förtjänar nåt du har.
Och att Brady kommer att spöa dig i valet.
Nöjd?
FÖR EN BÄTTRE FRAMTID BRADY SOM BORGMÄSTARE
Hördu. Sätt inte den här skiten på folks bilar utan att fråga.
Väldigt trevligt. Väldigt trevligt.
Kom igen!
-Ja! -Kom igen!
VÄLKOMMEN TILL FLORIDA DELSTATSMÄSTERSKAP!
200-04-15
Baldwin! Baldwin!
Baldw… Ett av banden saknas.
Det går från 34 till 36. Var är 35?
Alla band vi hittade i huset finns där.
Nej, inte 35. Titta. Det finns med här på brottsplatsfotot.
Jag kollar bevisrummet.
Okej. Tack.
Pension betyder att du inte behöver komma till kontoret längre.
Jag behövde en paus. Jag tål inte mina barnbarn.
De tål inte dig heller.
Så du råkade bara susa runt i kvarteret?
Skippade du kemoterapin i dag?
Du! Kom igen. När ska du gå på sjukledighet?
Jag har för mycket jobb.
Gissa vad.
Minns du vårt första fall ihop?
Bilolyckan? Som vi inte kunde lösa?
Vi har en kropp till. Samma misstänkta.
Men den här gången ska jag löpa linan ut.
Om det så är det sista jag gör.
Det kanske blir det sista du gör om du inte tar lite ledigt.
Jag är ingen invalid. Jag har ett jobb att sköta.
Till vilket pris?
Inget av det här ger dig din bror tillbaka.
Inspektören, jag har en uppdatering.
Låt mig presentera min nya partner. Belinda, det här är Sullivan.
min väldigt gamla och väldigt enerverande partner.
Hoppas du vet vad som väntar.
-Den här kvinnan är obeveklig. -Ursäkta mig.
Så… Ursäkta mig. Tack, raring.
Har vi fått labbresultaten än?
I eftermiddag. Men jag har en uppdatering om Marcos…
-IT måste sätta fart med mobilen. -Han jobbar på det. Jag har nåt…
Nej, du måste ringa och tjata på honom.
Han är en skit. Ring en gång i halvtimmen om du måste.
Det här är högsta prioritet.
Marcos Herrero var väl kvar i huset när vi hittade banden?
Låt mig kolla.
Jag försöker berätta nåt om honom. Om du låter mig.
Vissa saker förändras aldrig.
Du bad mig kolla Marcos Herreros alibi.
Det lär överraska dig.
Jag ska fråga dig en sak. Tänk igenom svaret riktigt noga.
Det avgör var du kommer att sova de närmaste 30 åren.
Finns det nåt jag borde veta?
Förutom det vi pratade om, nej.
Men när jag tänker efter…
Hej, sir.
Jag undrar samma sak. När du följde efter Daniela,
hände det nåt jag borde veta?
Vad insinuerar du?
Inget. Jag frågar dig en fråga.
För så vitt vi vet var du den sista som såg Daniela i livet.
Ja.
Att jag är villig att rädda dig ur allt trassel du hamnar i
för att din pappa ber mig är en sak.
Men jag begår inte brott för dig eller nån annan.
Så håll käften och låt mig göra mitt jobb.
Ni ljög för oss, mr Herrero.
Ni sa att ni i fredags kväll, kvällen då Daniela Marini mördades,
fortfarande arbetade på kliniken, och vi vet att det inte är sant.
Våra uppgifter visar att ni åkte därifrån… När var det?
-Där. -Kl 17:00.
Så vill ni försöka med sanningen den här gången?
Min klient besvarar inga frågor.
Okej.
Om du samarbetar kan jag tänka mig
att ignorera oxikodonet jag hittade hemma hos Daniela.
Jag förmodar att du skrev ut det till dig själv.
Då så.
-Vänta. -Ja?
Marcos.
Snälla, låt mig prata.
Jag ska gifta mig om två månader.
Mazel tov.
Vill du ha mitt råd, gör det inte. Äktenskap lär släcka glöden.
Jag berättar bara så att du förstår varför jag måste ljuga.
Jag var inte på kliniken, du har rätt.
Jag var i min bil.
Och?
Och jag var med mitt ex, med Sofía.
Sen körde jag henne till hennes hotell, det är allt.
-Tror du Sofía bekräftar det? -Ja.
Varför var du i Danielas hus?
Det var inte jag.
Okej?
Förresten,
tog du möjligen ett videoband från Danielas hus
medan vi genomsökte det?
-Ett videoband? -Ja.
Det saknas ett. Några tankar?
Nej.
Huset var fullt av poliser. Jag kunde inte ha gjort det.
Ens om jag ville.
Ens om du ville.
Vänta här medan vi kollar ditt alibi.
Du är en idiot.
Släpper vi honom?
Inte än. Jag vill se om han ljuger.
Det finns inga uppgifter om att en Sofía Mendieta har bott här.
Är ni säker?
Ja, ma'am. Det finns ingen under det namnet på det datumet.
Kan ni söka några dagar bakåt?
Visst.
Nej, jag ser inget.
Okej. Tack.
Ursäkta mig. Miss, ett ögonblick.
Får jag titta på era övervakningsvideor från de senaste tre dagarna, tack?
Jag måste fråga min chef.
Ja, snälla gör det. Jag väntar.
-Okej. -Tack.
De kommer att säga att vi är opportunister.
-Att vi politiserar pandemin. -Politiserar?
Den här administrationen har hanterat den hemskt illa.
De har visat sig vara helt inkompetenta.
Fullständigt.
Antalet dödsfall är verkligt.
-Ja. -Liksom den ekonomiska krisen.
Så omstrukturerade de sjukvårdssystemet?
Nej.
Nej. Hjälpte de småföretagen?
Ännu mindre.
Där ser du. Och invandrarna. Ensamma, utsatta, som alltid.
Det är väl de tre grundpelarna i er kampanj?
-Ja. -Nej.
Du måste överväga risken, för det är en kontroversiell fråga.
Opinionsmätningarna är väldigt positiva. Kvinnor mellan 30 och 60 älskar dig.
Bäst att Ana inte får veta det.
Inte får veta vad?
Att din man är en sexsymbol.
Det är nog inget problem. Eller?
Nej, självklart inte.
Så vad är problemet?
Att prata om covid kan göra att vi tappar en del röster.
Det kan verka opportunistiskt.
Pedro miste sin mamma i pandemin. Det är knappast opportunistiskt.
Han är en av tusentals berörda. Ska vi?
Det var hennes idé.
Som omväxling.
Ut med er.
Vad exakt sa de till dig?
Alla tre banker efterfrågar samma sak.
Minst en och en halv månad för att återfinansiera huslånet.
Vi måste hitta ett annat sätt.
Ana…
-Din mamma… -Nej.
-Din mamma kan… -Nej, nej, nej. Inte en jävla chans. Nej.
-Det är bara ett förslag. -Jag sa nej.
Skämtar du? Bor du här?
Ja.
Säkert att de inte har nåt emot att jag kommer?
Varför skulle de ha det?
Kom nu.
Ana?
Han hade velat se dig bli borgmästare.
Gå inte händelserna i förväg. Han måste fortfarande vinna valet.
Pappa, farmor Marisa säger att vi får dricka hur mycket läsk vi vill.
Farmor Marisa skämmer bort er för mycket. Nej.
Struntprat. Hemma hos mig får de göra vad de vill. Eller hur?
-Bär den här väldigt försiktigt. -Nej.
Inget springande! Herregud, barn.
Lunchen är snart klar.
Jag hjälper dig så överlåter vi åt dem rädda världen.
Så, säg mig.
Hur går kampanjen?
Jag har läst opinionsmätningarna
och Brady leder hos ungdomarna.
Brady tillbringar hela dagarna på tv och i pressen.
Jag kan inte tävla mot den sortens publicitet.
Varför inte? Du är tusen gånger bättre förberedd.
Men det spelar ingen roll, det vet du.
De flesta väljarna har inte ens läst mitt partiprogram.
Vi har fortfarande inte de resurser som Brady har,
så vi kan inte… Vi tappar röster. Vi kan aldrig vinna dem.
Kom. Följ med mig.
Nej, Rodrigo, jag… Nej, jag menade inte att säga det.
Du pratar om resurser.
Snälla, du har redan gett mig mer än nog.
Verkligen.
Var inte löjlig, pojk.
Kan det hjälpa dig att krossa den där idioten i vallokalerna,
så gör jag det.
Tack.
Alejandro!
Ja, jag kommer. Jag kommer.
Vänta. Vänta.
Jag är bara två minuter sen, pappa.
Men, min son…
Pedrito. Kommer du?
Jag kan inte.
Vad? Varför inte?
-Jag måste hjälpa mamma. -Just nu?
-Ja, med bilen. -Helt jävla otroligt.
-Vi måste vara snabbare i dag, va? -Ja.
Kom igen. Klara, färdiga…
…gå!
Heja!
LÖRDAG 1 NOVEMBER
Jag sa ju det.
Får jag gå nu?
Vänta.
Låt mig bara spola fram, för vi vet alla vad som händer i akt ett.
Ni har hållit oss här länge nog. Vad är det ni letar efter?
Det här.
Ja. Så du åkte hem till din fästmö. Hon styrkte det.
Men din vän Sofía, däremot…
Ingen verkar veta var hon var från kl 01:45 och framåt.
Jag vet inte. Hur dags kom hon tillbaka?
Det gjorde hon inte.
Hon bodde aldrig på hotellet.
Nån aning om var hon kan vara?
Helvete.
Silvia berättade om oxikodonet.
När började du missbruka igen?
Jag missbrukar inget, pappa. Tro mig.
Hur då? Kan du tala om hur jag ska kunna lita på dig?
Du tog mina pengar för att betala en utpressare. Du blev gripen.
-Jag behöver inte polisen som snokar. -Jag vet.
Du är en ständig drummel, Marcos!
Drummel? I 20 år har jag gjort allt du bett mig om!
Ja! Och på fem minuter gick allt åt helvete.
Vet du vad jag hoppas?
Att Isabel aldrig får veta vilket slags person du är.
Jag hoppas att hon aldrig i sitt jävla liv får veta vilket slags person du är.
Vad fan tänkte du?
-Kan du förklara det här? -Tänk efter. Okej?
Okej. Okej.
-Vi visste inte vad vi skulle göra. -Vem…
Okej, från och med nu gör ingen nåt såvida jag inte säger det.
Förstått?
Bara vad jag säger.
Och du, Marcos, kommer inte undan utan konsekvenser, förstått?
Är det uppfattat?
Ja.
Följ med mig, tack.
Låt oss undersöka det där såret.
Vad är det?
Det var jag.
Jag gav dem drogerna.
-Jag har försökt ringa. Är du okej? -Ja, ja.
Det var en komplicerad dag, men jag ville komma hit och träffa dig.
-Och du? Allt bra? -Bra.
Fick du veta nåt mer av polisen? Några misstänkta?
Nej. Inte än.
Vad gör Sofía här?
Hennes kreditkort blev nekat på hotellet, så de avvisade henne.
-Jaså? -Så oförskämt.
Tack.
Din fästmö är en ängel.
Jag sa att hon får stanna här så länge hon behöver.
Jag sa att två dagar räcker. Jag vill inte vara till besvär.
Ingen fara. Det är inget besvär.
Jag gör i ordning gästrummet.
Det är inte femstjärnigt, men utsikten är fantastisk.
Tack så mycket. Jag menar det.
Slappna av. Känn dig som hemma.
Tack, älskling.
Vad fan håller du på med? Var i helvete gömde du dig?
Jag har försökt ringa dig i en timme. Du vet väl att polisen letar efter dig?
Det angår inte dig.
Vi har haft det här jävla problemet i 20 år. Vi, tillsammans.
Och du säger att det inte angår mig? Dra åt helvete.
Vet du vad? Jag tror att du har våra pengar.
-Vad? -Ja, du har pengarna. Du tog dem.
Tror du att jag har utpressningspengarna?
-Tror du det? -Jag vet inte.
Pengarna försvann, liksom du.
Och jag körde dig till ett hotell där du inte bodde, för jag såg dig på video.
-Jag trodde du kände mig bättre än så. -Jag har ingen aning om vem du är.
Vem är du? Varför ljuger du för mig hela tiden?
-Du sa… -Är allt okej, älskling?
Ja. Allt är okej. Jag får henne bara att känna sig välkommen.
Varför säger du inte sanningen?
-Berätta sanningen. -Vill du veta?
-Ja, jag vill veta. -Visst, okej, visst.
Jag är ingen framgångsrik advokat.
För att betala utpressaren fick jag låna pengar från fel person.
Sen kastade de ut mig från motellet i morse
för att jag inte har pengar på kortet.
Och jag har ingenstans att ta vägen. Nöjd?
Om det är sant, vilket jag inte tror, varför i helvete sa du inget tidigare?
För att mitt liv inte blev som jag trodde, Marcos.
Och jag såg dig och mindes vem jag var när jag var med dig.
Och jag kan försäkra dig om att jag gillade den personen mycket mer.
Därför.
Det har bevisats.
Över en viss gräns är människor inte lyckligare för att de har mer pengar.
Du måste fortfarande passera gränsen.
Eller lära mig leva med mindre.
Ja, jag funderar på att åka till Colombia och volontärarbeta efter läkarstudierna.
-Du driver med mig, va? -Nej. Jag menar allvar.
Jag trodde, eftersom din pappa har en plastikoperationsklinik…
Pappa har kanske glömt sitt ursprung, men inte jag.
Pengar är viktiga. Särskilt när man inte har några.
Vet du vad? Jag gillar att diskutera med dig.
Nej, Marcos. Gud, det där är hemskt.
Du gör väl inte så här med alla tjejer?
Vad menar du?
Den där minen med de ledsna valpögonen. Är det så du får omkull dem?
Helt galet.
-Hörni, hörni. -Vad?
Vad är det?
Nej, nej, nej. Seriöst?
Tror du att jag stöter på dig just nu?
-Du stöter på mig. -Ja.
-Och du gör samma sak. -Vad gör jag?
Du retar folk så att de inte ska se att du blir nervös.
-Har jag rätt? -Jag är inte nervös.
-Jävlar. -Så där, ja!
Äntligen! Ni tog åratal på er!
Ni har flörtat i månader.
Dags att använda tungorna på andra sätt.
Ja, det var på tiden! Vi satt som på nålar.
Ni tål inte att en fattiglapp får vad han förtjänar.
Ni har gjort er hemläxa, verkar det.
Nu måste ni väl fullföra det på motellet?
-Ja! -Såja!
Såja!
Såja! Skaffa ett rum!
Okej, Luis, hör här.
Jag vet att jag ofta tappar tålamodet med dig, okej?
Är du snäll och lägger ner det där när vi pratar?
En sekund.
Det är din pappa. Tolv år gammal.
Vilken knäppis.
Ja, jag var inte den populäraste killen i skolan, men…
Och mina klasskamrater,
deras fantasi var brutal.
De använde den på mig jämt.
Kallade mig alla möjliga öknamn.
Och det, Luis, fick…
…fick mig att må riktigt dåligt. Okej? Och det fick mig att äta.
Men det hjälpte inte min ångest.
Det fick mig att äta mer. Och ju mer jag åt, desto sämre mådde jag.
Och så vidare. Och jag hade det väldigt tufft.
Och jag vill inte att det ska hända dig.
Det är därför jag beter mig som jag gör ibland.
-Och för att jag tror att det är mitt fel. -Nej. Det är inte ditt fel, pappa.
Du vet väl att du kan prata med mig?
Om vad som helst, när som helst.
Det vet du väl?
Okej.
Pappa?
Är allt okej med mamma?
Allt är toppen. Okej?
Oroa dig inte för såna saker, Luis.
Okej?
Pappa finns alltid här för att skydda dig.
Förstått?
-Förstått. -Då så.
-Hej. -Pedro.
Har du tid? Kan du prata?
Ja. Visst. Vad har hänt?
Vi har ett problem. Kan du komma till kontoret?
Okej.
Två miljoner har försvunnit.
Det kan inte vara nåt redovisningsfel?
Kolla kontot.
Har du berättat för nån?
Bara dig.
Okej.
Vi låter det vara.
Okej?
Inte just nu. Ernesto, jag måste möta Ana.
Oroa dig inte, okej?
Vi ska ta reda på vad som hänt.
Jag saknar dig.
Jag vet.
Det har varit komplicerat.
Här.
Ernesto känner till pengarna.
Förlåt.
Förlåt. Jag ville bara skydda dig. Jag ville inte…
Vad har hänt?
Det var jag.
Jag dödade honom, Pedro.
Jag la drogen i Alejandros dricka.
Se på mig.
Förlåt mig.
Se på mig.
Vi tar oss igenom det här tillsammans.
Vi har ju tagit oss så här långt.
Tillsammans.
Allt kommer att ordna sig. Okej?
Allt kommer att ordna sig.
Nåt stämmer inte.
Nån sa att Alejandro knappt drack. Han använde inte droger.
Och han var bara totalt fokuserad på sin simning.
Nej. Det är inte sant.
Alejandro gillade inte simlaget.
Han hatade faktiskt tävlandet.
Och hans föräldrar pressade honom för hårt.
Han orkade inte.
Och han tog droger ibland.
Jag sa till honom att han borde sluta.
Att han kanske skulle gå för långt en dag och…
Det övergick i ett allvarligt drogproblem.
Kolla hans belastningsregister om ni inte tror mig.
Han greps för tre månader sen för innehav.
Pedro hade rätt. Alejandro blev gripen för ketamin.
Där ser man.
Det stämmer med rättsläkarens rapport.
Alejandro var hög, vilket orsakade en hjärtattack och olyckan.
Eller inte.
Vad?
Du ser… elegant ut.
Håll käften.
Det är bara en dejtkväll med min pojkvän.
Han ska bjuda ut mig på hummer fast jag är vegetarian.
Vad bra, ni är här.
Alejandro Vilas mobil.
Vad? Har de hittat den?
Vi hittade signalen. Nån måste ha satt på den.
Den är i Westlake.
Fantastiskt. Kom.
Skynda dig.
-Men din middag då? -Skit i middagen.
OKÄND JAG VET VAR DU ÄR…
Undertexter: Kristina Donnellan