-Viņi ir tur! -Kur? Ā.
MAIAMI
-Dari kaut ko. -Ko tad? Te?
Ei! Labi.
-Ieslēdz mūziku! -Mūzika!
Beidz mani filmēt.
Liec mani mierā. Tu esi smukiņš.
-Nē, nē! -Nē!
Nē!
Vecīt, es tevi nogalināšu. Tevis dēļ nometu kameru.
Tevis dēļ nometu kameru. Kas tev kaiš?
Vecīt, es tevi nogalināšu.
Nāc šurp!
Pedro!
Pedrito, Pedrito, ko?
-Dani, Dani. -Dani, nāc šurp!
Tu laid garām ballīti. Nāc šurp. Nāc.
Mūsu pēdējā ballīte. Nāc šurp. Nāc šurp, vecā.
Bet šis video domāts nākamībai, čomiņ.
-Paga, paga. Mani pauti, Dani. -Smaidi.
Kur jūs sevi redzat pēc 20 gadiem?
Vienkārši. Cilvēktiesību aktīviste.
Nu, tad es…
"Ārsti bez robežām"!
Es nezinu.
Nākamais!
Akadēmijas balva par labāko dokumentālo filmu.
Tu zini, kur mani meklēt. Baltajā namā.
Labi. Prezidente.
Kur es sevi redzu pēc 20 gadiem?
Saku godīgi, nav ne jausmas.
Nu, šķiet, man šobrīd nav svarīgi.
Es tikai ceru, ka būsim visi kopā.
Kurš grib alu?
-Es. -Es arī.
Prozit!
Ļauj, mīļā.
Palīdzēšu.
Kas ir, Anita? Esi pālī?
Galīgā pālī!
-Velns. Velns. -Tas ir Alehandro! Nē!
Ei, palīgā!
-Skrienam, ātri! -Viņam ir slikti. Velns.
Dani! Viss. Beidz filmēt! Beidz!
-Beidz, beidz! -Alehandro!
MŪSDIENAS
Apakšējā trešdaļā mēs piestrādāsim pie zoda,
lai to pagarinātu.
Un arī nedaudz hialuronskābes iepildīsim degunā.
Un te, augšējā trešdaļā, mēs injicēsim botoksu.
Te un te.
Nāciet man līdzi šurp.
Paskatieties uz sevi spogulī.
Domāju - ja nu mēs nostieptu kaklu?
Ko domājat?
Sandra jūs pierakstīs uz vizīti otrdien.
Pasakiet viņai, ko gribat, lai jums izdara…
NEZINĀMS NUMURS RĪT. ABSOLVENTU SALIDOJUMS.
IERODIES, VAI VISU IZSTĀSTĪŠU.
Mēs ar jums tiksimies otrdien.
Labi? Un liftings ir uz mana rēķina.
Filmējam!
Daniela, kāpēc tu saki "filmējam", ja jūs pat neesat gatavas?
-Esat gatavas vai neesat? -Esam gatavas!
Maitasgabal! Kolumbija, mēs nākam!
Ejam, Pedro.
Dani!
Sveiki. Kur ir tualetes?
Pastāstīji jau tētim?
Pie velna manu tēti. Mēs brauksim uz Kolumbiju, mīļā.
-Brauksim uz Kolumbiju, mīļais. -Atkārtojiet! Kamerai.
Mēs brauksim uz Kolumbiju!
Ne to. Par tavu tēti.
Pie velna manu tēti. Dzirdēji?
Pie velna "Ārstus bez robežām"!
Mēs visi brauksim uz Vašingtonu!
Tieši tā!
-Prezidente! -Prezidente!
Prezidente, prezidente!
Viņi nebeidz mani ķircināt.
Par manām brillēm, par maniem lielajiem zobiem.
Vakar pie galda iekliedzās "breketes".
Un visi sāka klaigāt: "Brekešģīmis, brekešģīmis."
Mamm, man tā piegriezies.
Mammu. Mammu.
Mammu, uzmanīgi! Mammu!
Kas notika?
Sadedzināju pankūku, Karmensita. Lūdzu, palīdzi ar to.
Nu, jums veicas, jo es jums iedošu naudu kafejnīcai.
Pasteidzieties, nokavēsiet autobusu.
Pasteidzieties! Sadaliet.
Un, Luis, pasaki Zojai, ka brilles un breketes tev būs tikai pāris gadu,
bet tas, ka viņa ir nejaucene, nekur nezudīs.
Es nevaru viņai tā pateikt.
Nē, nevari.
Lai veicas!
Pirms 43 gadiem mana māte šķērsoja robežu,
būdama stāvoklī,
meklējot labāku nākotni savam dēlam.
Diemžēl mūsdienās
daudzi tos, kuri šķērso robežu nelegāli,
uzskata par draudu.
Man viņi ataino humanitāru problēmu.
Es, tāpat kā jūs visi, gribu redzēt tādu Maiami,
kas spēj uzņemt imigrantus, bēgļus.
Bet galvenokārt es gribu beigt domāt par viņiem kā par draudu,
jo viņi tāds nav.
Zinu, zinu.
Zinu, bija galīgi sūdīgi…
Es satraucos. Vēl vairāk satraucos, kad esi te.
Tāpēc es tevi lūdzu nenākt.
Acu kontakts.
Tu tici cilvēkiem, kuri tev neskatās acīs?
Viņi arī ne. Ko tu par to domā?
Ana, neapvainojies.
Bet Pedro jau ir kampaņas komanda.
Mēs lieliski zinām, kā viņam vajadzētu runāt, kustēties, smaidīt…
Drīkstu ar vīru aprunāties divatā?
Paldies.
-Ko tu te dari? -Īsziņa.
Kāda īsziņa?
NEZINĀMS NUMURS RĪT. ABSOLVENTU SALIDOJUMS.
IERODIES, VAI VISU IZSTĀSTĪŠU.
UZ REDZI. MĪLU TEVI. MAMMA
Nu, kad Markoss mani iepazīstināja ar Isabelu,
viņi bija tikušies tikai īsu laiku,
bet es uzreiz sapratu, ka mans dēls ir ļoti iemīlējies.
Un es saprotu. Isabela, tu esi neparasta sieviete.
-Tu to zini, viņa to zina. -Nē.
Jebkurš vīrietis, kuram ir smadzenes, būtu tevī iemīlējies līdz ausīm.
-Prozit. -Prozit.
Laipni lūdzu.
Mīļais.
-Tev viss labi? -Jā.
Jā. Vienīgi man jāaizbrauc uz klīniku. Tas ir steidzami.
-Tagad? -Jā.
Jā, neuztraucies.
-Tiksimies mājās. -Jā, mīļais.
-Es tevi mīlu. -Es tevi mīlu.
-Tiksimies. -Jā. Atvainojiet.
LAIPNI LŪDZAM, 2000. GADA ABSOLVENTI
Markos?
Pedro.
Kur ir Ana?
Sveika!
Sveiks.
-Kā iet? -Labi, un tev?
-Labi. -Man šķita, ka es atbraucu pirmais.
Nē. Kad mēs atbraucām? Mēs atbraucām pirms 12…
Pirms 20 minūtēm.
Jā. Vienmēr precīzi laikā, Anita.
Dani. Dani.
-Ilgs laiks pagājis. Jā. -Ļoti ilgs, vai ne?
Tu arī saņēmi īsziņu?
Jā.
Mēs visi, ne?
Nu, vispār jau te neesam mēs visi.
Ko tu gribi teikt?
Sofijas te nav.
Tas, ka viņas te nav, nenozīmē, ka neatbrauks.
Viņa vēl nav te.
Tu domā, ka to viņa, vai kā?
Es nezinu, Markos. Man nav ne jausmas, kurš tas bija.
Bet mēs esam pieci, un četri ir šeit, tāpēc…
Sofija nemūžam neko tādu nedarītu. Es viņu pazīstu.
-Nu, pagājuši… -Beidz.
Tu neesi viņu redzējis 20 gadus. Un cilvēki mainās.
Zināt? Man vajag iedzert.
Jūs gribat kaut ko?
-Tekilu. -Tekilu?
Glāzīti tekilas un otru ar agvardjenti, lūdzu.
Tūlīt.
Es gribu, lai tu esi mana ģimene.
Es tevi mīlu.
Es nemūžam neļaušu, ka ar tevi notiek kas slikts.
Es tevi mīlu vairāk par dzīvību.
Saproti?
Doktor, nevari sevi atrast?
Man arī bija grūti.
Šķiet, nesaprotam, kā esam mainījušies, līdz ieraugām sevi.
Lūdzu, vēl vienu.
Domāju, tu neatbrauksi.
Vai man bija izvēle?
Sofija!
Dani!
Ļauj tevi apskatīt.
Es nesaprotu.
-Priecājos tevi redzēt. -Pagājis ilgs laiks, ne?
Jā. Skat, kas te.
Sveiks, Pedrito.
Nāc šurp, Pedrito.
-Ana Vargasa. -Sofija.
Pagājis ilgs laiks.
Hallo? Hallo? Tas ir ieslēgts?
Jūs mani dzirdat? Jūs mani dzirdat?
Jou. Sveiki.
Ja visi mani dzird, nāciet tuvāk.
Ja dzirdat manu balsi, sekojiet tai. Sekojiet balsij.
Kā iet? Sveiciens visiem. Vispirms gribu jūs visus sveikt.
Ak dievs, cik labi redzēt visus universitātes absolventus
pēc visiem šiem gadiem, ne?
Šķiet, kad pēdējoreiz tikāmies, mums visiem bija nedaudz vairāk matu.
Vīriešiem. Vīriešiem.
Klau, salidojumi domāti,
lai satiktu cilvēkus, kuriem mūsu dzīvē bijusi liela loma.
Kā arī tam, lai pieminētu tos, kuri vairs nav mūsu vidū.
Un, lai gan daži draugi jau ir mūs pametuši,
mūsu atmiņā tie aizvien ir ļoti dzīvi.
Tāpēc šovakar man ir liels gods pateikties Rodrigo un Marisai Vilasiem,
mūsu mīļā studiju biedra Alehandro vecākiem,
par viņu dāsno ziedojumu
universitātes jaunās bibliotēkas celtniecībai.
Neapstājies, neapstājies.
Tev patīk man pavēlēt, ne?
Man nepatīk pavēlēt.
Un trakākais ir tas, ka tev tas padodas.
Tāpēc tev piešķīra stipendiju.
Nepaspēsi atjēgties, būsi prezidente.
Aizveries. Aizveries, muļķi.
Man prieks, ka tu dabū, ko vēlies.
Es tev ticu. Es tev ticu.
Nekad par to nešaubies!
…par to, kas esmu tagad, esmu parādā viņam.
Tāpēc es gribētu pacelt savu glāzi par Alehandro.
Nav tādas dienas, kad es nedomātu par viņu.
-Par Alehandro. -Par Alehandro!
Viņš prot melot. Labi ies politikā.
Ko viņš dara? Bīda kampaņu?
-Velns, kas tas bija? -Kas tad?
Kādam bija kaut kas jāsaka.
Zināt, draugi? Tas ir sviests.
-Es aizeju. -Ko?
-Jā. -Kā tu to domā?
Īsziņā bija teikts atbraukt. Nu, esam te, un nekas nav noticis.
Tā ka lai veicas!
MILJONU DOLĀRU KATRS.
PIEKTDIENAS PUSNAKTĪ AIZSŪTĪŠU JUMS INSTRUKCIJAS,
KUR NAUDU AIZVEST.
Man nav miljons dolāru, skaidrs?
Un tu domā, ka man ir, Dani?
Ko es varu zināt? 20 gadus man no tevis nav bijis ziņu.
Esmu dirsā. Man pat nav naudas advokātam.
"Miljonu dolāru katrs.
Piektdienas pusnaktī aizsūtīšu jums instrukcijas, kur naudu aizvest."
Kas tas? Absurds.
Skaidrs, tev tas šķiet absurds. Izrakstīsi tik čeku.
-Ko tu zini? -Ko es zinu par ko?
Tu visu Maiami esi ar botoksu sašpricējis.
Klīnika pieder tētim.
Nu, pasaki tētim, lai atkal palīdz tev izsprukt sveikā.
Lai palīdz man.
It kā pirms 20 gadiem viņš nepalīdzēja mums visiem? Esi pateicīgs!
Labi, viss. Beidziet. Beidziet strīdēties.
Gribi nonākt cietumā? Jo tieši tas notiks, idiot.
-Skaidrs? -Markos, izbeidz!
-Beidz! -Tieši tas notiks!
Lūdzu, beidziet!
Beidziet. Pietiek. Beidziet.
Nav svarīgi, kam ir nauda un kam nav. Mēs nemaksāsim.
Ana, lūdzu.
Nav ceļa atpakaļ, Ana. Esam dirsā.
Pagaidiet mirklīti.
Kā jūs domājat, kas sūtīja tās īsziņas?
Mēs it kā vienīgie to zinām, ne?
Tu nedomā ar galvu. Nesaproti, ka varam nonākt cietumā?
-Neviens nenonāks cietumā. -Tiešām?
Tam noziegumam jau pirms daudziem gadiem iestājies noilgums.
Slepkavībai nav noilguma.
Ei, pietiks. Viss. Mums jānomierinās.
Mums jāizdomā, ko mēs ar to problēmu darīsim.
Tieši tā. Un, lai ko mēs darītu, tas jādara kopā.
Mums ir jāvienojas.
Kad mēs esam kopā, Dani, mēs nepieņemam diži pareizus lēmumus.
Mums visiem ir jāvienojas.
-Detektīve. -Paldies.
Katru gadu tas pats. Viņi pabeidz augstskolu un…
Ir pārbaudījuši reģistrācijas numuru?
Varu derēt uz jebko - viņa tēta mašīna.
Jā.
Ko mēs zinām par otru vadītāju?
Te teikts, ka viņa sasita galvu pret vējstiklu.
Un…
viņas kaklā ir iedūries metāla gabals.
Kas par sūdiem.
Viņi ziņoja par to?
Ko? Jā. Jā.
Viņi patrulēja uz šī ceļa un laikam atrada viņus.
Kāpēc vaļā aizmugurējās durvis?
Varbūt atvērās trieciena brīdī.
Varbūt tās atvēra viņi.
Puiši, jūs kaut ko aiztikāt?
Nē.
Vai varbūt mašīnā bija vēl kāds?
Ei. Divas mašīnas, divi miruši cilvēki.
Ja vien patologanatoms neteiks ko citu, tā bija avārija.
Kur tu ej?
Informēt radiniekus. Tev ir adreses?
Jā.
Bet mēs neesam te beiguši, ne?
Nāc. Man nepatīk to darīt pa telefonu.
Detektīvs Džons Salivans, Maiami policija.
-Vilasas kundze? -Jā?
Viņš mums teica, ka atgriezīsies vēlu,
bet es pamodos četros un viņa nebija, tāpēc…
Es jutu, ka ar viņu kaut kas noticis.
Es parasti nevaru pagulēt, kad viņš izgājis.
Tāpēc es viņam piezvanīju četros… piecos vai…
Bet viņš necēla mobilo telefonu.
Mēs neatradām telefonu.
Vai jums vēl kas nāk prātā par vakarvakaru?
Jebkas, kas mums varētu noderēt.
Sveiks, Pīterson. Izlīdzēsi?
Tu varētu… Vakarvakara avārija.
Vēlreiz pārbaudi Alehandro Vilasa personīgās mantas
un apskaties, vai varējām palaist garām mobilo.
Labi.
Es tev aizsūtīšu numuru, kolīdz dabūšu, labi?
Liels paldies. Atā.
Ko jūs te darāt?
-Kas jūs esat? -Un kas esi tu?
Pedro. Te strādā mana mamma.
Vai pazināt viens otru?
Proti, vai bijāt draugi?
Mēs bijām draugi kopš mazotnes.
Jūtu līdzi.
Es joprojām nespēju noticēt, ka viņš ir…
Tas ir murgs.
Vēl tikai pāris jautājumu, labi?
Vai jūs dzērāt?
Varbūt vienu aliņu.
Viņa mamma teica, ka viņš brauca atpakaļ no ballītes.
Vai tu biji kopā ar viņu?
Jā.
Mēs devāmies uz pludmali nosvinēt universitātes beigšanu.
-Uz kuru pludmali? -Kīlargo.
Tas ir visai tālu, ne?
Alehandro neiebilda braukt.
Un tad viņš… ko?
Viņš atgriezās viens.
Tātad viņš devās mājās,
bet jūs pārējie turpinājāt ballēties?
Kāpēc?
Vai ballītē kas atgadījās?
Nē.
Nekas neatgadījās.
Alehandro nejutās labi un vienkārši gribēja braukt mājās.
Tad kā jūs tikāt mājās?
Ar taksometru.
Kurš izsauca taksometru?
Es neatceros. Mēs bijām piedzērušies!
Varbūt Markoss. Es nezinu. Vai tas ir svarīgi?
Tu pirmīt teici, ka dzērāt pavisam nedaudz.
-Tagad saki, ka bijāt piedzērušies? -Neuztraucies par to.
Cikos Alehandro aizbrauca?
Divos naktī.
Divos.
Tu neatceries, kurš izsauca taksometru,
bet atceries precīzu laiku, cikos Alehandro aizbrauca.
Kad viņš aizbrauca, paskatījos pulkstenī.
Paskatījies pulkstenī?
Kāds man pateica.
Man šķiet jocīgi, ka vienu lietu tu atceries, bet…
Labi.
Pagaidām mums pietiks.
Paldies par atvēlēto laiku.
Paldies.
Ko tu dari, zaļknābe? Zinu, tā ir tava pirmā lieta.
-Tā nav mana pirmā lieta. -Slepkavību nodaļā - ir.
Es zinu, ka gribi izdarīt pareizi, skaidrs?
Rūpība ir laba lieta, bet ir kas tāds kā takta sajūta.
Jā. Es to ļoti labi apzinos. Paldies.
Un man patiktu, ja tonis nebūtu tik augstprātīgs, lūdzu.
Es tikai saku: ir pārsteidzoši, ka viņi visi atceras,
precīzi cikos Alehandro aizbrauca.
Šķiet, viņi visi sarunājuši teikt vienu, saku tik to.
Kas ir?
Lūdzu.
Kas noticis?
Nekas, bet tas ir pilnīgs murgs.
Kas? Kas noticis?
Mani klienti neatbildēs uz jautājumiem. Piedodiet, nokavēju.
Silvija Bartomeu.
Nu, kā jau es teicu, mēs jūsu dēlu neapsūdzam.
Vēl ne.
Tu negribi mums palīdzēt noskaidrot, kas notika ar tavu draugu?
Nē, neko. Es viņiem neko nestāstīju, bet viņi ies pie tevis.
Viņi jautā par viņa mobilo telefonu.
Mēs meklējam Alehandro telefonu. Ir kāda doma, kur tas ir?
Detektīve, mans dēls ļoti pārdzīvo.
Protams, mēs gribam sadarboties.
Nu, esmu drošs, saprotat, ko es saku.
-Ko tu ar to izdarīji? -Neuztraucies par to, Markos.
Ko? Kā lai es neuztraucos?
Man vairs tā nav. Labi? Aizmirsti to!
Ej uz savu istabu.
Ir sliktāk, nekā es iztēlojos. Sofija.
-Ei, Sofija? -Man jābeidz.
Velns un elle, velns un elle…
38.
Džesika Tompsone, 35 gadus veca.
Guvusi galvas smadzeņu traumu.
Brūces uz rokām un sejas.
Izskatās, ka nāves cēlonis bijusi durta brūce
miega artērijā, kreisajā pusē.
Drīzāk izskatās, ka kaklā iedurts ar ledus smalcinātāju.
Ar šo puisi gan nav tik vienkārši.
Paskatieties.
Es neskatos uz līķiem.
Tu tagad esi Slepkavību nodaļā, tev īsti nav izvēles.
Nāc šurp.
Vairāki ievainojumi.
Visi saistīti ar autoavāriju,
izņemot vienu.
Šis savainojums bijis pirms avārijas.
Pārplīsis asinsvads acī.
Viņam iebelzts?
Izskatās, ka pludmales ballītē bijis pavērsiens.
Lai nu kā, šie savainojumi gūti pēc nāves.
Viņš nenomira autoavārijā?
Ļoti iespējams, ka viņš nomiris pirms sadursmes.
Toksikoloģijas analīzes uzrāda augstu metilēndioksimetamfetamīna līmeni.
Mollij?
Ekstazī.
Kačaki…
Es nezinu, ko pateicu. Es nezinu. Zvēru, es nezinu.
Nomierinies. Draugi, mums labi gāja.
Kā tu to zini?
Citādi mēs būtu policijas iecirknī, nevis te.
Viss. Tas ir galā.
Nē. Palikusi vēl tikai viena lieta.
Dani, mums jāiznīcina videokasete.
Atnesi?
Tas ir vienīgais eksemplārs?
Jā.
Tad dod to man. Mums no tās jāatbrīvojas.
Ei.
Tas nekad nav noticis.
Skaidrs?
Bet tas notika.
Tas mūs vajās mūžīgi.
MŪSDIENAS
Advokāti ir cilvēki, kuriem uzticos vismazāk.
Saka juridiskās skolas absolvente?
Tieši tā.
Markos, es esmu tava advokāte, nevis viņu.
Zinu.
Pasaki vismaz, ko man darīt.
Tev ir divi varianti.
Ej uz policiju, nodod savus draugus, noslēdz vienošanos pirms viņiem.
Nē.
Nē, to es nedarīšu.
Un esmu drošs, to nedarīs arī neviens no viņiem.
Kas ir? Es to zinu.
Mēs pieci to slēpjam vairāk nekā 20 gadus. 20 gadus!
Tu man nemaksā par to, lai es ticētu citu labajai gribai.
Īstenībā es tai vispār neticu.
Es uzskatu, ka visi darīs visu, lai glābtu savu pakaļu.
Pirms 20 gadiem jums visiem bija ko zaudēt un arī tagad ir.
Ko tu par viņiem zini?
Un otrs variants?
Samaksāt.
Samaksāt? Vienkārši tā?
Labi. Samaksāsim.
Bet kurš var garantēt, ka rīt viņi neatgriezīsies un neprasīs vēl?
Markos, velns, apsēdies un uzklausi mani.
Mums jāiegūst laiks, līdz noskaidrojam, kas aiz tā stāv.
Tu saproti?
Mēs pie tā strādājam, bet tas nav tik viegli.
JURIDISKĀ FIRMA
Ir tikai viena problēma.
Ja tu vienīgais samaksāsi, tam nebūs jēgas. Jāmaksā visiem.
Labi.
Es parunāšu ar Anu.
-Kas ir? -Labi.
Markosa advokāte domā, ka vislabāk būtu samaksāt.
Skaidrs? Un viņi visi tam piekrīt. Pat Sofija un Daniela.
Tikās ar sūda advokāti, mums nesakot?
-Ana, lūdzu. -Alehandro…
Pedro, mēs nemaksāsim…
Nu, tu acīmredzot nesaproti, kas notiek.
Skaidrs? Jo tas varētu mūs iznīcināt.
Mēs varētu zaudēt vēlēšanās. Mūs varētu iemest cietumā.
Skaidrs? Proti, mums ir jāsamaksā. Mums jāatrod - kā.
Varam paņemt aizņēmumu vai ieķīlāt māju. Ko…
Man nospļauties par vēlēšanām.
-Mums ir trīs bērni. -Tieši tā.
Gribi, lai uzaug bez vecākiem? Slepkavībām nav noilguma.
Kas ir, mīļumiņ?
Kāpēc tu neguli?
Atkal, Luis?
-Atkal? Tev ir 12 gadu! -Pagaidi.
Nāc, mīļumiņ. Tas nekas.
Liekam to veļasmašīnā, nekas nav noticis.
Ana, tas ir svarīgi, skaidrs?
Šis arī ir svarīgi.
Mēs nemaksāsim. Saruna galā.
ERNESTO DIASS
KAMPAŅAS ZIEDOJUMI
Kur ir Ana?
Viņa neatnāca?
Nē, viņai bija jāpaliek ar bērniem.
Nauda ir te, pareizi? Tas svarīgi. Mēs visi piekrītam, jā?
Vai esam pārliecināti par to?
Jā vai nē?
Vai mums ir kāda cita iespēja?
Darām to.
Saliekam visu naudu te.
Palīdziet man.
-Vai tā ir visa? -Jā.
Es tev zvanīšu, ja kas atgadīsies.
Visi aizbrauca.
Es paliku, lai atvadītos.
Aizvest tevi uz tavu viesnīcu?
Es dzirdēju, ka tev tīri labi sokas, tā ir?
Nevaru sūdzēties, nē.
Nu tad ko?
Ko mēs darīsim?
Tas ir labs jautājums.
Ceru, ka viss izdevās un viņi neprasīs mums vēl naudu.
Vispār jau es nerunāju par to.
Sofija, mīļā. Ko, ellē, tu izdarīji ar manu naudu?
Piedod, Bērnij. Man to vajadzēja.
Tev to vajadzēja.
Vai es tev izskatos pēc bankomāta?
Es tev atmaksāšu. Zvēru.
Nolādēts, tā tiešām būs.
Vai nu tu man tūlīt atvedīsi naudu, vai arī ieradīšos tev pakaļ.
Un tici man, tu to negribi.
Cik ir pulkstenis?
Ļoti vēls.
Guli, mīļā.
Mīļais, kas notiek?
Nekas. Kāds no reģistratūras.
Tas būs ātri. Tūlīt būšu atpakaļ.
-Es tevi mīlu. -Mīlu tevi.
Jā? Kas tur ir?
Ā, jā. Sakiet, lai brauc augšā.
Paldies.
Kas noticis? Atdevi viņiem naudu vai ne?
Kā tu domā?
Nu? Ko tu te naktī dari?
Vai kaut kas atgadījies?
Es zinu, kurš mūs šantažē.
Kas noticis?
Nekas, mīļā.
Man jāiziet, bet turpini gulēt. Es drīz atgriezīšos, labi?
Šajā nakts stundā?
Jā.
Tas ir steidzami, bet negaidi mani nomodā, labi?
Es drīz būšu atpakaļ.
-Kur tu ej? -Es drīz atgriezīšos, mīļā.
Kas noticis?
Ko?
Kā tu to zini?
Dirsā.
Paldies, ka piezvanīji.
Jā, rīt sazināsimies.
Ar ko tu tādā naktī runā?
Tā ir Daniela.
-Ko viņa gribēja? -Daniela ir tā, kas šantažē.
Markoss nupat piezvanīja, lai pateiktu.
Ak dievs.
Seržante.
Sveiks, Banker. Kas mums zināms?
Izskatās, ka viņa cīnījusies par dzīvību.
-Banker! -Seržante?
-Velns, ko tu dari? -Piedod.
Droši vien ienākusi, kad vainīgie aplaupījuši dzīvokli.
Viss apgriezts kājām gaisā. Kaimiņi neko nav dzirdējuši.
Tiešām?
Kurš atrada līķi?
Jūs kaut ko redzējāt? Dzirdējāt?
Seržante, tas ir upures draugs - Markoss Errero.
Markoss Errero?
Kas būtu domājis, ka jūs te satikšu.
Tad šoreiz runāsiet ar mani, nevis slēpsieties aiz savas juristes, ko?
Alehandro Vilass, atceraties?
Es toreiz biju par lietu atbildīgā detektīve.
Seržante Neruda.
Jā.
Šķiet, jums ar mani ir nepabeigta saruna, vai ne?
-Seržante. -Jā.
-Mēs kaut ko atradām. -Nāku.
Palieciet tepat.
Mēs sekojām asiņu pleķiem.
Mēs pacēlām to… un atradām šīs.
Labi. Tūlīt pat aizved uz laboratoriju.
Lielisks darbs.
Tas ir vienīgais eksemplārs?
Jā.
Ieraksti, ieraksti.
LIETA NR. 06382 PIERĀDĪJUMU KASTE
Aliņu?
Jā. Kas ir?
Viens, divi un trīs.
-Kukuragos! -Ejam!
Ejam!
-Nāc. -Vēl vienu aliņu.
Jā. Parādi man. Kā iet?
Stum stipri. Viens, divi…
trīs!
Labi.
Kur es sevi redzu pēc 20 gadiem?
Saku godīgi, nav ne jausmas.
Nu, šķiet, man šobrīd nav svarīgi.
Es tikai ceru, ka būsim visi kopā.
Grupas apskāviens!
O, mana kāja.
Tulkojusi Laura Hansone