-Tu so! -Kje?
-Naredi kaj. -Kaj pa?
Prav.
-Daj glasbo! -Glasba!
-Nehaj me snemati. -Pusti me pri miru.
Ne!
Ubila te bom. Kamera mi je padla zaradi tebe.
Kaj ti je?
Ubila te bom, stari. Pridi sem!
Pedro!
Pedrito, a?
-Dani. -Dani, pridi sem! Zabavo si zamudila.
To je naša zadnja zabava. Pridi sem.
Ta video je za zanamce.
-Čakaj, moja jajca, Dani. -Nasmeh.
-Kaj boš počela čez 20 let? -Aktivistka za človekove pravice bom.
-Jaz pa… -Zdravniki brez meja.
Ne vem.
Naslednji!
Oskar za najboljši dokumentarec.
Dobili me boste v Beli hiši.
Prav. Predsednica.
Kje se vidim čez 20 let?
Pojma nimam. Ta hip mi je vseeno.
Upam samo, da bomo skupaj.
Kdo bo pivo?
Jaz tudi.
Na zdravje!
Dovoli, srček.
Imam te.
Ani, si že pijana?
Kot mavra!
-Klinc. -Alejandro je! Ne!
Na pomoč! Družba!
-Gremo! -Hudo je z njim.
Dani! Nehaj snemati!
-Stoj! -Alejandro!
ZDAJ
V spodnji tretjini bomo popravili brado.
Podaljšali jo bomo.
Za polnilo za nos pa bomo uporabili hialuronsko kislino.
V zgornjo tretjino bomo vbrizgali botoks.
Tu in tu.
Stopi z mano.
Poglej se v ogledalo.
Kaj, ko bi še malo zategnili kožo na vratu? Kaj praviš?
Sandro naroči v torek.
Povej ji, kaj je treba narediti.
NEZNAN KLICALEC: JUTRI. OBLETNICA. PRIDI, ALI PA VSE POVEM.
Se vidiva v torek.
Prav? Lifting je na moj račun.
Snemam!
Zakaj si rekla "snemam", če nisi pripravljena?
-Si pripravljena ali ne? -Sva!
Jebenti! Kolumbija, prihajamo!
Pedro, gremo.
Dani!
Živjo. Stranišče, prosim?
-Si že povedal očetu? -Jebeš fotra. V Kolumbijo greva, ljubica.
-V Kolumbijo greva, ljubezen. -Še v kamero povej.
V Kolumbijo greva!
-Ne to, o tvojem očetu. -Jebeš mojega fotra.
Jebeš zdravnike brez meja!
-Vsi gremo v Washington! -Tako je!
-Predsednica! -Predsednica!
Predsednica!
Ves čas me zafrkavajo.
Zaradi očal, velikih zob.
Včeraj je pred razredom zavpil "aparat".
Vsi so ponovili aparat-ksiht. Sit sem tega, mami.
Mami. Mami.
Mami, pazi!
-Kaj se je zgodilo? -Palačinke sem zažgala, Carmencita.
Pomagaj mi, prosim.
Srečo imate, ker vam bom dala denar za menzo. Hitro, avtobus.
Tecite. Razdelite si.
Luis, povej Zoe, da se očal in aparata znebiš po nekaj letih,
-zagrenjena krota pa ostaneš do smrti. -Tega ji ne morem reči.
Ne, ne moreš.
Srečno!
Pred 43 leti je moja mama prečkala mejo. Noseča.
Iskala je lepšo prihodnost za sina.
Danes se, žal,
številnim zdi, da jih tisti, ki mejo prečkajo nezakonito, ogrožajo.
Zame so humanitarni problem.
Tako kot vi si želim Miami,
ki bo sprejel priseljence, begunce.
Predvsem pa si želim, da v njih ne bi videli grožnje.
Vem, vem.
Vem, da je bil govor beden. Živčen sem bil. Ko si tu, sem še bolj.
-Zato ne hodi sem, prosim. -Glej jih v oči.
Zaupaš ljudem, ki te ne gledajo v oči? Oni tudi ne.
Ana, ne razumi narobe, toda Pedro že ima skupino za kampanjo.
Vemo, kako moramo govoriti, se gibati, smejati.
Lahko govorim z možem na samem? Hvala.
-Kaj delaš tu? -Sporočilo.
Katero sporočilo?
NEZNAN KLICALEC: JUTRI. OBLETNICA. PRIDI, ALI PA VSE POVEM.
SE VIDIVA. RADA TE IMAM. MAMA
Ko mi je Marcos predstavil Isabel, še nista dolgo hodila.
Ampak sem takoj vedel, da je sin zelo zaljubljen.
Vidim, Isabel, da si izjemna ženska.
-To vesta ti in ona. -Ne.
Vsak moški s kančkom pameti, bi se noro zaljubil vanjo.
-Na zdravje. -Na zdravje.
Dobrodošla.
-Dragi. Si dobro? -Ja.
Na kliniko bom moral. Nujno je.
-Zdaj? -Ja.
Ne skrbi.
-Se vidiva doma. -Prav.
-Rada te imam. -Rad te imam.
-Se vidiva. -Ja. Oprostite.
POZDRAVLJEN, LETNIK 2000
Marcos?
Pedro.
Kje je Ana?
Živjo.
-Kako si? -Dobro. ti?
-Dobro. -Mislil sem, da sem prvi.
Ne, ne. Prišla sva… Pred 12…
Pred 20 minutami.
Ja. Vedno si točna, Ani.
Dani. Dani.
-Kako dolgo se nisva videla? -Zelo dolgo.
Si tudi ti dobil sporočilo?
-Ja. -Vsi smo ga dobili, ne?
Ampak nismo vsi tu.
-Kaj hočeš povedati? -Sofíe ni.
To še ne pomeni, da ne bo prišla. Ni še prišla.
-Misliš, da je ona poslala sporočilo? -Ne vem, Marcos. Pojma nimam, kdo je bil.
-Pet nas je bilo, tu pa smo štirje. -Sofía tega ne bi naredila. Poznam jo.
-Minilo je… -Nehaj.
-20 let je minilo. Ljudje se spremenijo. -Nekaj moram spiti. Še kdo?
-Tekilo. -Tekilo?
Lahko dobim tekilo in aguardiente, prosim?
Takoj.
Vi ste družina, ki sem jo izbral. Rad vas imam.
Ne bom dovolil, da sem ti zgodi kaj hudega.
Ljubim te bolj kot življenje. Razumeš?
Se ne najdeš, doktor?
Tudi meni je bilo težko.
Šele ko vidimo druge dojamemo, kako smo se spremenili.
Še eno, prosim.
Mislil sem, da te ne bo.
Mi je preostalo kaj drugega?
Sofía!
Dani!
-Glej se, no. -Ne razumem.
-Lepo te je videti. -Koliko let je minilo!
Glej, kdo je tu.
Živjo, Pedrito.
Pridi sem, Pedrito.
-Ana Vargas. -Sofía.
Dolgo se nismo videli.
Ojla? Je vklopljen? Me slišite?
Oj, živjo. Če me slišite, pridite bliže.
Sledite mojemu glasu.
Kako ste? Najprej bi vam zaželel dobrodošlico.
Lepo vas je, diplomante, videti po vseh teh letih.
Ko smo se nazadnje videli, smo imeli več las. Moški, mislim.
Na obletnicah srečamo ljudi, ki so bili v našem življenju pomembni.
In se spomnimo tistih, ki jih ni več med nami.
Čeprav so nas nekateri že zapustili, še vedno živijo v našem spominu.
V čast mi je, da se lahko zahvalim Rodrigu in Marisi Vilas,
staršem dragega kolega Alejandra,
za velikodušen prispevek za gradnjo univerzitetne knjižnice.
Ne nehaj.
Rada mi ukazuješ, ne?
Ne ukazujem rada.
Najhuje pa je, da si dobra v tem.
Zato si dobila štipendijo.
-Kmalu boš predsednica državnega sveta. -Utihni, tepec.
Všeč mi je, ko dobiš, kar hočeš. Verjamem vate.
Nikoli ne podvomi o tem.
Danes sem tak predvsem zaradi njega.
Rad bi nazdravil na Alejandra.
Ne mine dan, da ne pomislim nanj.
Na Alejandra.
Zna lagati. Dober politik bo.
Kaj se gre? Politično kampanjo?
-Kaj hudiča je bilo to? -Kaj? Nekdo je moral kaj reči.
Veste, kaj? To je neumnost.
-Grem. -Kaj?
-Ja. -Kako to misliš?
V sporočilu je pisalo, da moramo priti. Tu smo, pa nič.
Srečno.
MILIJON DOLARJEV VSAK. V PETEK OPOLNOČI SPOROČIM,
KAM PRINESITE DENAR.
-Nimam milijona dolarjev. -Jaz pa, Dani?
Kaj pa vem. Že 20 let se nisva slišali.
V riti sem. Niti za odvetnika nimam.
"Milijon dolarjev vsak.
V petek opolnoči pošljem navodila, kam prinesite denar."
To je smešno.
Zate je smešno, saj samo podpišeš ček.
-Kaj pa ti veš? -Ves Miami polniš z botoksom.
-Klinika je očetova. -Očetu reci, naj ti spet pomaga iz tega.
Pomaga meni. Pred 20 leti je pomagal vsem nam.
Prav, nehajta se prepirati.
Bi šel rad v zapor? Ker se bo to zgodilo, bedak.
-Jasno? -Marcos, nehaj!
-Nehaj! -To se bo zgodilo.
Nehaj, prosim.
Dovolj, nehaj.
Vseeno, kdo ima denar in kdo ne. Ne bomo plačali.
Ana, prosim.
Ni poti nazaj, Ana. Zajebali smo.
Trenutek.
Kdo bi lahko poslal sporočila?
Samo mi bi morali vedeti, ne?
Ne razmišljaš trezno. Ti ni jasno, da bomo šli sedet?
-Nihče ne bo šel sedet. -Ne?
Primer je gotovo že zastaral.
Umor ne zastara.
-Dovolj je bilo. Pomirimo se. -Ugotoviti moramo, kako bomo to rešili.
Tako je. To moramo narediti skupaj. Zato se moramo zmeniti.
Ko smo skupaj, se ne odločamo najbolje, Dani.
Zmeniti se moramo.
-Inšpektorica. -Hvala.
Vsako leto ista pesem. Diplomiranec in…
So preverili registrsko?
-Stavim, da je avto očetov. -Ja.
Kaj vemo o drugem vozniku?
Piše, da je z glavo udarila ob vetrobransko steklo.
In
v vratu ima košček železa.
Klinčevo sranje.
So to zapisali?
Kaj? Ja.
Patruljirali so po cesti in ju našli.
Zakaj so zadnja vrata odprta?
Mogoče so se odprla ob trku.
Mogoče so jih odprli oni. Fantje, ste se česa dotaknili?
Ne.
Mogoče je bil še kdo v avtu.
Dva avta, dva pokojnika.
Nesreča je bila, razen če bo oglednik rekel drugače.
-Kam greš? -Sorodnike grem obvestit. Imaš naslove?
Ja.
-Menda nisva že končala? -Pridi, tega ne počnem rad po telefonu.
Inšpektor John Sullivan, policija.
-Gospa Vilas? -Ja?
Rekel je, da se bo pozno vrnil.
Ko sem se ob štirih zbudila, ga še ni bilo.
Čutila sem, da je nekaj narobe.
Po navadi ne morem spati, ko gre ven.
Ob štirih ali petih sem ga poklicala.
Vendar se ni oglasil na mobilnik.
Mobilnika nismo našli.
Se spomnite od sinoči še česa?
Česarkoli, kar bi nam lahko pomagalo?
Živjo, Peterson. Mi narediš uslugo?
Glede sinočnje nesreče… Lahko preveriš, kaj je imel Alejandro Vilas pri sebi?
Smo mogoče spregledali mobilnik? Prav.
Poslala ti bom številko.
Najlepša hvala. Adijo.
Kaj delate tu?
-Kdo ste? -Kdo si ti?
-Pedro. Mama dela tu. -Se poznata?
Sta prijatelja?
Prijatelja sva od otroštva.
Zelo mi je žal.
Še vedno ne morem verjeti, da je… To je môra.
Samo še nekaj vprašanj, prav?
Ste pili?
Mogoče eno pivo.
Njegova mama je rekla, da se je peljal z zabave. Si bil z njim?
Ja.
Na plaži smo praznovali diplomo.
-Na kateri plaži? -Key Largo.
Precej daleč je.
Alejandra to ni motilo.
Kaj je naredil potem?
Sam je šel domov.
On je šel domov, drugi pa ste se zabavali naprej.
Zakaj?
Se je na zabavi kaj zgodilo?
Ne.
Nič se ni zgodilo.
Alejandro se je slabo počutil in je hotel domov.
Kako ste prišli domov?
S taksijem.
Kdo je poklical taksi?
Ne vem. Pijani smo bili!
Mogoče Marcos? Ne vem. Je pomembno?
Prej si rekla, da niste veliko spili.
-Zdaj praviš, da ste bili pijani? -Pusti.
-Kdaj je Alejandro odšel? -Ob dveh zjutraj.
Ob dveh.
Ne spomniš se, kdo je poklical taksi,
spomniš pa se, kdaj je Alejandro odšel.
Ko je odšel, sem pogledala na uro.
Si pogledal na uro?
Nekdo mi je povedal.
Hecno je, da se spomniš nečesa…
Prav. To je vse za zdaj.
Hvala za vaš čas.
Hvala.
Kaj delaš? Vem, da je to tvoj prvi primer.
-Ni prvi primer. -Na oddelku za umore je.
Vem, da hočeš biti temeljita. Biti pa moraš tudi taktna.
Ja, tega se dobro zavedam. Hvala.
Bi lahko govoril z manj vzvišenim tonom?
Presenečena sem, da se vsi spomnijo,
kdaj je Alejandro odšel.
Kot da so se zmenili, kaj bodo rekli.
Kaj?
Izvolite.
-Kaj je? -Nič, to je pizdarija.
Kaj se je zgodilo?
Moja stranka ne bo odgovarjala. Oprostite za zamudo. Silvia Bartomeu.
Kot sem rekel, vašega sina ničesar ne obtožujeva.
Ne še.
Te ne zanima, kaj se je zgodilo tvojemu prijatelju?
Ne, nič nisem povedal, ampak k tebi grejo.
O njegovem mobilniku sprašujejo.
Alejandrov mobilnik iščemo. Veš, kje bi bil?
Inšpektor, moj sin je pretresen.
Seveda bi radi sodelovali. Gotovo razumete, kaj mislim.
-Kaj si naredila z njim? -Ne skrbi, Marcos.
Kaj? Kako naj me ne skrbi?
Nimam ga več. Pozabi nanj.
Pojdi v svojo sobo.
To je huje, kot sem mislil. Sofía.
-Sofía? -Nehati moram.
Klinc, klinc.
38.
Jessica Thompson, 35 let.
Poškodba lobanje in možganov.
Podplutbe na rokah in obrazu.
Vzrok smrti je najverjetneje vbodna rana v karotidni arteriji. Leva stran.
Kot bi ji v vrat zapičili nož za led.
Pri fantu je bolj zapleteno.
Poglejta.
Ne gledam trupel.
Na oddelku za umore je to nujno.
Pridi.
Več poškodb. Vse se ujemajo s prometno nesrečo.
Razen ene.
Ta poškodba je nastala pred nesrečo.
-Počena žilica v očesu. -Nekdo ga je mahnil.
-Zabava na plaži se je spridila. -Te poškodbe so se zgodile po smrti.
Ni umrl med nesrečo?
Zelo verjetno je umrl pred trkom.
Toksikološki izvid kaže velike količine metilendioksimetamfetamina.
Moli?
Ekstazi.
Mulci.
Ne vem, kaj sem rekla. Res ne vem.
Pomiri se. Dobro smo naredili.
Kako veš?
Če ne bi, bi bili na policiji, ne tu.
-To je vse. Konec je. -Ne. Še nekaj je.
Posnetek moramo uničiti, Dani.
Si ga prinesla?
Je to edini posnetek?
Ja.
Daj sem. Znebiti se ga moramo.
To se ni zgodilo.
Jasno?
Pa se je zgodilo.
To nas bo vedno preganjalo.
ZDAJ
Najmanj zaupam odvetnikom.
-Pravi pravnica? -Tako je.
Tvoja odvetnica sem, Marcos, ne njena.
Vem. Pa mi povej, kaj naj naredim.
Dve možnosti imaš.
Izdaj prijatelje in se pogodi, preden se bo kdo od njih.
Ne.
Tega ne bom naredil.
Prepričan sem, da tudi oni ne bodo.
Kaj? Vem.
Pet ljudi je to skrivalo več kot 20 let!
Ne plačuješ me, da bi verjela v dobro voljo ljudi. Sploh ne verjamem vanjo.
Vem, da bo vsak naredil vse, da si reši rit.
Tudi takrat bi kaj izgubili. Zdaj lahko kaj drugega.
Kaj veš o njih?
In druga možnost?
Plačilo.
Plačilo? Kar tako?
Prav. Plačajmo. Kdo jamči, da ne bodo zahtevali še?
Sedi, jebenti, in me poslušaj.
Pridobiti moramo čas, da izvemo, kdo je za vsem tem. Jasno?
Raziskujemo, ampak ni lahko.
ODVETNIŠKA FIRMA BARTOMEU
Če boš plačal samo ti, ne bo nič pomagalo. Vsi morate plačati.
Prav.
Z Ano bom govoril.
-Kaj? -Prav.
Marcosova odvetnica pravi, da je najbolje plačati.
Vsi se strinjajo, celo Sofía in Daniela.
Niso nama povedali za odvetnico.
-Ana, prosim. -Alejandro.
-Pedro, ne bova plačala. -Očitno ti ni jasno, kaj se dogaja.
To naju lahko uniči. Lahko izgubiva na volitvah, greva v zapor.
Morava plačati, nekako bova zbrala denar. Lahko si izposodiva, vzameva hipoteko.
-Briga me za volitve. Tri otroke imava. -Tako je.
Hočeš, da živijo brez staršev? Umor ne zastara.
Kaj je, srček?
Kaj delaš pokonci?
Spet, Luis?
-Spet? Dvanajst let imaš! -Čakaj.
Pridi. Ne skrbi.
Hlače bova dala prati in pozabila na to.
-Ana, to je pomembno. -Tudi to je pomembno.
Ne bomo plačali. Pika.
PRISPEVKI ZA KAMPANJO DATUM IN VSOTA
Kje je Ana?
Ni prišla?
Ne, pri otrocih je ostala.
Denar je tu, ne? To je pomembno. Strinjali smo se.
Smo prepričani, da je to v redu? Ja ali ne?
Nam preostane kaj drugega?
Dajmo.
Ves denar dajmo sem.
Pomagaj mi.
-Je vse? -Ja.
Poklicala bom, če bo treba.
Vsi so odšli.
Posloviti sem se hotela.
Te peljem v hotel?
Slišal sem, da ti gre dobro.
Ne pritožujem se.
Torej, kaj…
Kaj bova?
Dobro vprašanje.
Upam, da bo šlo dobro in da ne bodo zahtevali še več denarja.
Ne govorim o tem.
Sofía, ljubica. Kaj si naredila z mojim denarjem?
Oprosti, Bernie. Potrebovala sem ga.
Potrebovala si ga.
Se ti zdim bankomat?
Vrnila ti bom. Prisežem.
Pa še kako boš!
Denar mi prinesi nazaj, ali pa bom prišel pote.
Verjemi, tega si ne želiš.
-Koliko je ura? -Pozno je.
Spi, ljubica.
-Kaj se dogaja, dragi? -Nič. Nekdo je pri recepciji.
Takoj se vrnem.
-Ljubim te. -Ljubim te.
Ja? Kdo je?
Ja. Naj pride gor. Hvala.
Kaj se dogaja? Si dala denar?
Kaj misliš?
In? Kaj delaš tu ob tej uri? Se je kaj zgodilo?
Vem, kdo nas izsiljuje.
Kaj je?
Nič. Ampak moram ven. Kar spi naprej. Takoj pridem.
-Ob tej uri? -Ja.
Nujno je. Ne čakaj me. Kmalu se vrnem.
-Kam greš? -Takoj se vrnem.
Kaj se je zgodilo?
Kaj?
Kako veš?
Klinc.
Hvala za klic.
Ja, jutri se slišiva.
-S kom govoriš ob tej uri? -Daniela je.
-Kaj je hotela? -Daniela nas izsiljuje.
Marcos mi je pravkar povedal.
O bog.
-Narednica. -Živjo, Bunker. Kaj je bilo?
Borila se je za življenje.
-Bunker! -Narednica?
-Kaj hudiča delaš? -Oprostite.
Najbrž je presenetila lopove.
Vse je raztrgano. Sosedi niso nič slišali.
Res?
Kdo jo je našel?
Ste kaj videli ali slišali?
To je prijatelj žrtve, Marcos Herrero.
Marcos Herrero?
Kaj pa vi tu?
Boste tokrat govorili z mano, namesto da se skrivate za odvetnico?
Alejandro Vilas, se spomnite?
Takrat sem preiskovala primer.
Narednica Neruda.
Ja.
Videti je, da morava dokončati pogovor.
-Narednica. -Ja.
-Nekaj smo našli. -Pridem.
Nikamor ne hodite.
Sledili smo krvi.
Dvignili smo podnico. In našli to.
Prav. Takoj jih odnesite v laboratorij. Bravo.
Je to edini posnetek?
Ja.
Snemaj.
PRIMER 06382 DOKAZI
Pivo?
Ja. Kaj?
Ena, dve, tri.
-Štuporamo! -Daj!
Dajmo!
-Dajmo. -Še eno pivo.
Pokaži. Kako gre?
Močneje. Ena, dve…
Tri!
Tako.
Kje se vidim čez 20 let?
Pojma nimam.
Ta hip mi je vseeno.
Upam samo, da bomo skupaj.
Skupinski objem!
Moja noga.
Prevedla Lorena Dobrila