-De är ju där. -Var? Jaha.
-Gör nåt. -Som vad? Här?
Hallå!
-Spela lite musik! -Musik!
Sluta filma mig.
Låt mig vara. Du ser väldigt söt ut.
-Nej, nej! -Nej!
Nej!
Jag ska döda dig. Du fick mig att tappa min kamera.
Vad är det med dig?
Jag ska döda dig.
Kom hit!
Pedro!
Pedrito, Pedrito.
-Dani, Dani. -Dani, kom hit!
Du missar festen. Kom.
Det är vår sista fest. Kom igen. Kom hit.
Men den här videon är för eftervärlden.
-Vänta. Mina kulor, Dani. -Omelett.
-Var ser du dig själv om 20 år? -Enkelt. Människorättsaktivist.
Och jag…
Läkare utan gränser!
Jag vet inte.
Nästa!
-Vad? -Oscar för bästa dokumentär.
Ni vet var ni hittar mig. I Vita huset.
Okej. President.
Var jag ser mig själv om 20 år?
Ärligt talat, ingen aning. Jag antar att jag inte bryr mig just nu.
Jag hoppas bara att vi alla är tillsammans.
Vem vill ha öl?
-Jag. -Jag också.
Skål!
Tillåt mig.
Jag har dig.
Hur är det, Anita? Packad än?
Så packad!
-Helvete. -Det är Alejandro! Nej!
Hallå, hjälp! Hörni!
-Spring. Nu! -Han är illa däran. Helvete.
Dani! Sluta filma! Sluta!
-Sluta! -Alejandro!
NUTID
I den nedre tredjedelen ska vi operera din haka
och förlänga den.
Och vi ska använda hyaluronsyra för att fylla ut din näsa.
Och här i övre tredjedelen injicerar vi lite Botox.
Här och här.
Följ med mig.
Jag vill att du tittar dig i spegeln.
Jag tänkte att vi kanske kunde lyfta din hals.
Vad säger du?
Boka en tid på tisdag med Sandra.
Tala om vad du vill ha gjort och…
OKÄND - I MORGON. STUDENTÅTERTRÄFF.
KOM DIT, ANNARS AVSLÖJAR JAG ALLT.
Vi ses på tisdag.
Okej? Och lyftet bjuder jag på.
Tagning!
Daniela, varför säger du "tagning" om ni inte ens är redo?
-Är ni redo eller inte? -Vi är redo!
Din jävel! Colombia, här kommer vi!
Kom igen, Pedro.
Dani!
Hej. Badrummet, tack?
Har du berättat för din pappa än?
Skit i min pappa. Vi ska till Colombia, raring.
-Vi ska till Colombia, älskade. -Säg det igen. Till kameran.
Vi ska till Colombia!
Inte det. Om din pappa.
"Skit i pappa". Hörde du det?
Skit i Läkare utan gränser! Vi ska åka till Washington allihop!
Just det!
-President! -President!
President, president!
De retar mig jämt.
För mina glasögon, för mina stora tänder.
I går skrek han "stålgaddarna" åt mig inför hela bordet.
Och alla började ropa "stålgaddarna, stålgaddarna".
Jag är så trött på det, mamma.
Mamma. Mamma.
Akta, mamma! Mamma!
-Vad hände? -Jag brände en pannkaka, Carmencita.
Hjälp mig med det, är du snäll.
Ni har tur, för jag ska ge er pengar till kafeterian.
Skynda er, ni missar bussen.
Skynda er! Dela upp dem.
Och Luis, säg till Zoe att glasögon och tandställning har man bara ett par år,
men en bitter skit som hon är man för evigt.
Jag kan inte säga det till henne.
Nej, det kan du inte.
Lycka till!
För 43 år sen korsade min mamma gränsen.
Hon var gravid
och sökte en bättre framtid för sin son.
Nu är det tyvärr så
att många betraktar dem som korsar gränsen illegalt som ett hot.
För mig representerar de ett humanitärt problem.
Precis som ni, vill jag se ett Miami
som är kapabelt att välkomna invandrare, flyktingar.
Men mest av allt vill jag att vi ska sluta tänka på dem som ett hot,
för det är de inte.
Jag vet, jag vet.
Jag vet att det var uselt…
Jag blir mer nervös när du är här.
Därför ber jag dig att inte komma.
Ögonkontakt.
Tror du på folk som inte möter din blick?
Inte de heller.
Ana, missförstå mig inte.
Men Pedro har redan ett kampanjteam.
Vi vet precis hur han bör prata, röra sig, le…
Får jag tala ostört med min man?
Tack.
-Vad gör du här? -Sms:et.
Vilket sms?
OKÄND - I MORGON. STUDENTÅTERTRÄFF.
KOM DIT ANNARS AVSLÖJAR JAG ALLT.
VI SES SENARE. ÄLSKAR DIG. MAMMA.
När Marcos presenterade mig för Isabel,
hade de inte varit tillsammans så länge,
men jag visste direkt att min son var fullständigt förälskad.
Och det förstår jag. Isabel, du är en mycket speciell kvinna.
-Du vet det, hon vet det. -Nej.
Vilken man som helst som har nåt mellan öronen skulle bli totalförälskad i henne.
-Skål. -Skål.
Välkomna.
Raring.
-Är allt bra? -Ja.
Ja. Jag måste bara till kliniken. Det är brådskande.
-Nu? -Ja.
Ingen fara.
-Vi ses hemma. -Ja, älskling.
-Jag älskar dig. -Jag älskar dig.
-Vi ses senare. -Ja. Ursäkta mig.
VÄLKOMNA AVGÅNGSKLASSEN 2000
Marcos?
Pedro.
Var är Ana?
Hej!
Hej.
-Hur mår du? -Bra, och du?
Jag trodde att jag skulle komma först.
Nej. När kom vi hit? Vi kom hit för 12…
För tjugo minuter sen.
Ja. Alltid i tid, Anita.
Dani. Dani.
-Det var så länge sen. -Ja, eller hur?
Fick du också meddelandet?
Ja.
Vi fick väl det allihop?
Ja, fast alla är faktiskt inte här.
Vad är det du försöker säga?
-Sofía är inte här. -Det betyder inte att hon inte kommer.
Hon är inte här än.
Tror du att det var hon?
Jag vet inte, Marcos. Jag har ingen aning om vem det var.
Men vi är fem och fyra är här så…
Sofía skulle aldrig göra så. Jag känner henne.
-Det har ju gått… -Sluta.
Det har gått 20 år. Och folk förändras.
Jag behöver en drink.
Vill ni ha nåt?
-Tequila. -Tequila?
Kan jag fått en tequila och en aguardiente, tack?
Visst.
Du är min valda familj.
Jag älskar dig.
Jag kommer aldrig låta nåt hända dig.
Jag älskar dig mer än livet. Förstår du?
Hittar du inte dig själv, doktor?
Det var svårt för mig också.
Vi inser väl inte hur mycket vi har förändrats förrän vi ser oss själva.
En till, tack.
Jag trodde inte du skulle komma.
Hade jag nåt val?
Sofía!
Dani!
Få se på dig.
Jag förstår inte.
-Så kul att se dig. -Det var så länge sen.
Ja. Titta vem som är här.
Hej, Pedrito.
Kom hit, Pedrito.
-Ana Vargas. -Sofía.
Det var så länge sen.
Hallå? Är den på?
Hör ni mig?
Hallå.
Om alla kan höra mig, kom fram.
Om ni kan höra min röst, följ rösten. Följ rösten.
Hur mår ni, allihop?
Först och främst vill jag välkomna er alla.
Gud, så fint att se alla forna studenter efter alla dessa år, va?
Senast vi sågs hade nog alla lite mer hår.
Åtminstone männen.
De här återträffarna
handlar om att träffa dem som var bidragande i våra liv.
De handlar också om att minnas dem som inte längre finns med oss.
Och även om några vänner redan har lämnat oss,
så lever de vidare i våra minnen.
Så i kväll har jag den stora äran att få tacka Rodrigo och Marisa Vilas,
vår kära studiekamrat Alejandros föräldrar,
för deras generösa bidrag till byggandet av ett nytt universitetsbibliotek.
Sluta inte.
Du älskar att ge mig order, va?
Jag gillar inte att ge order.
Det värsta är att du är bra på det.
Det var därför du fick stipendiet.
Innan du vet ordet av är du ordförande för senaten.
Håll käften, din idiot.
Det gläder mig att du får vad du vill ha.
Jag tror på dig. Jag tror på dig.
Tvivla aldrig på det.
…mycket av den jag är i dag, är jag skyldig honom.
Så jag vill utbringa en skål för Alejandro.
Det går inte en dag utan att jag tänker på honom.
-För Alejandro. -För Alejandro!
Han kan då ljuga. Han blir en bra politiker.
Var det där ett kampanjtal eller?
-Vad fan var det där? -Vadå?
Nån var tvungen att säga nåt.
Vet ni vad? Det här är bara trams.
-Jag drar. -Vad?
-Ja. -Vad menar du?
Sms:et sa väl att vi skulle komma hit? Vi är här och inget har hänt.
Så lycka till.
EN MILJON DOLLAR VAR.
VID MIDNATT PÅ FREDAG SKICKAR JAG INSTRUKTIONER
OM VAR NI SKA LEVERERA PENGARNA.
-Jag har inte en miljon dollar. -Tror du jag har det, Dani?
Vad vet jag? Jag har inte hört av dig på 20 år.
Jag är körd. Jag har inte ens pengar till en advokat.
"En miljon dollar var.
Vid midnatt på fredag skickar jag instruktioner om vart de ska levereras."
Det här är absurt.
Såklart tycker du det. Du kan bara skriva ut en check.
-Vad vet du? -Vad vet jag om vad?
Du injicerar ju hela Miami med Botox.
Kliniken är pappas.
Säg då till din pappa att hjälpa dig ur det här igen.
Hjälpa mig.
Han hjälpte oss alla för 20 år sen. Du borde tacka honom.
Sluta. Sluta bråka.
Vill du hamna i fängelse? För det är vad som kommer hända, din idiot.
-Fattar du? -Marcos, sluta!
-Sluta! -Det är vad som kommer hända!
Sluta, snälla.
Sluta. Det räcker. Sluta.
Det kvittar vilka som har pengar. Vi ska inte betala.
Ana, snälla.
Det finns ingen återvändo, Ana. Vi strulade till det.
Vänta lite.
Vem tror ni skickade sms:en?
Vi ska ju vara de enda som vet.
Du tänker inte klart. Inser du inte att vi kan hamna i fängelse?
-Ingen hamnar i fängelse. -Jaså?
Brottet måste ha preskriberats för åratal sen.
Mord preskriberas inte.
Nu räcker det. Sluta. Vi måste lugna ner oss.
Vi måste lösa det här.
Exakt. Och vad vi än gör, måste vi göra det tillsammans,
så vi måste komma överens.
Vi fattar knappast de bästa besluten när vi är tillsammans, Dani.
Vi måste komma överens.
-Inspektören. -Tack.
Samma historia varje år. De tar examen och…
Har de kollat bilens chassinummer?
-Det är säkert pappans bil. -Ja.
Vad vet vi om den andra föraren?
Det står att hon slog i huvudet i vindrutan.
Och…
…hon har en metallbit inkilad i halsen.
Vilken jävla soppa.
Anmälde de det?
Vad? Ja. Ja…
De patrullerade längs den här vägen och fick syn på det, antar jag.
Varför är bakdörren öppen?
Den öppnades kanske av smällen?
De kanske öppnade den.
Har ni rört nåt?
Nej.
Det kanske var nån annan i bilen?
Två bilar, två döda människor.
Såvida inte rättsläkaren säger nåt annat är det en olycka.
Vart ska du?
Informera de anhöriga. Har du adresserna?
Ja. Men vi är väl inte klara här?
Kom. Jag vill inte göra det på telefon.
Inspektör John Sullivan, Miami-polisen.
-Mrs Vilas? -Ja?
Han sa att han skulle komma hem sent,
men jag vaknade kl 04:00 och jag såg honom inte, så…
Jag kände att nåt hade hänt honom.
När han går ut brukar jag inte kunna sova.
Så jag ringde honom kl 04:00… kl 05:00 eller…
Men han svarade inte på mobilen.
Vi hittade ingen mobil.
Minns ni nåt annat från i går kväll?
Vad som helst som kan hjälpa oss?
Hej, Peterson. Kan du göra mig en tjänst?
Olyckan i går kväll,
kan du dubbelkolla Alejandro Vilas personliga tillhörigheter
och se om vi på nåt vis missade en mobil?
Okej.
Jag sms:ar numret så snart jag får det, okej?
Tack så mycket. Hej då.
Vad gör du här?
-Och du är? -Vem är du?
Pedro. Min mamma jobbar här.
Känner ni varandra?
Är ni vänner, menar jag?
Vi har varit vänner sen vi var små.
Jag är hemskt ledsen.
Jag fattar inte att han…
Det här är en mardröm.
Bara några frågor till, okej?
Hade ni druckit?
Kanske en öl.
Hans mamma sa att han var på väg hem från en fest.
Var du med honom?
Ja.
Vi åkte till stranden för att fira vår högskoleexamen.
-Vilken strand? -Key Largo.
-Det är väl ganska långt bort? -Alejandro hade inget emot att köra.
Och sen… Vad hände?
Han åkte tillbaka ensam.
Så han åkte hem, och ni andra fortsatte att festa?
Varför?
Hände det nåt på festen?
Nej.
Inget hände.
Alejandro mådde inte bra och ville bara åka hem.
Så hur kom ni hem?
Taxi.
Vem ringde efter taxin?
Det minns jag inte. Vi var fulla!
Kanske Marcos? Jag vet inte. Är det viktigt?
Du sa tidigare att ni bara drack lite grand.
-Nu säger du att ni var fulla? -Oroa dig inte för det.
Hur dags åkte Alejandro?
Kl 02:00.
Du minns inte vem som ringde taxin,
men du minns exakt hur dags Alejandro åkte.
Jag tittade på klockan när han åkte.
Tittade du på klockan?
Nån sa det till mig.
Det verkar bara märkligt att ni skulle minnas en sak men…
Okej.
Det räcker just nu.
Tack för din tid.
Tack.
Vad gör du, rookie? Jag vet att det är ditt första fall.
-Det är inte mitt första fall. -Jo, i mordroteln.
Jag vet att du vill göra rätt.
Det är bra att vara grundlig, men man måste vara taktfull.
Ja. Det är jag väl medveten om. Tack.
Och var gärna lite mindre nedlåtande, tack.
Jag säger bara att det är förvånande att alla minns exakt när Alejandro åkte.
Det verkar bara som om de har pratat ihop sig.
Vad?
Varsågod.
Vad är det?
Inget, det är bara så struligt.
Vad? Vad har hänt?
Min klient besvarar inga frågor. Ursäkta att jag är sen.
Silvia Bartomeu.
Som sagt, vi anklagar inte er son för nåt.
Ännu.
Vill du inte hjälpa oss ta reda på vad som hände er vän?
Nej, jag har inte sagt nåt, men de är på väg till dig.
De frågar om hans mobil.
Vi söker Alejandros mobil Nån aning om var den är?
Inspektören, min son lider. Vi vill självklart samarbeta.
Ni förstår säkert vad jag menar.
-Vad gjorde du med den? -Oroa dig inte för det, Marcos.
Vad? Hur ska jag låta bli att oroa mig?
Jag har den inte längre. Glöm det.
Gå till ditt rum.
Det här är värre än jag trodde. Sofía.
-Du, Sofía? -Jag måste sluta.
Jävla helvete.
38.
Jessica Thompson, 35 år gammal.
Utsatt för kraniocerebralt trauma.
Blåmärken på armar och ansikte.
Dödsorsaken verkar ha varit ett sticksår i halspulsådern. Vänster sida.
Snarare en ishacka inkilad i halsen.
Det är inte lika solklart med den här killen.
Titta här.
Inga döda kroppar för mig.
Du jobbar på mordroteln nu, du har inte direkt nåt val.
Kom.
Han har flera skador.
Allt det här överensstämmer med en trafikolycka,
förutom en sak.
Den här skadan förekom olyckan. Ett brustet blodkärl i hans öga.
Blev han slagen?
Strandfesten urartade visst.
Hur som helst, de här skadorna inträffade efter döden.
Dog han inte i olyckan?
Det är högst troligt att han dog innan kollisionen.
Toxikologirapporten visar en hög halt av metylendioximetamfetamin.
Molly?
Ecstasy.
Sportfånar…
Jag vet inte vad jag sa. Jag vet inte, jag svär.
Lugna dig. Vi skötte oss bra.
Hur vet du det?
För annars skulle vi vara på polisstationen.
Det är över nu.
Nej. Vi har en sak kvar att göra.
Vi måste förstöra videon, Dani.
Tog du med den?
Är det den enda kopian?
Ja.
Ge mig den då. Vi måste göra oss av med den.
Du.
Det här hände aldrig.
Är det förstått?
Men det hände ju.
Det kommer att hemsöka oss för evigt.
NUTID
Advokater är de jag litar minst på.
Säger hon med juridikexamen?
Exakt.
Jag är din advokat, Marcos, inte hennes.
Jag vet.
Så tala åtminstone om vad jag behöver göra.
Du har två alternativ.
Gå till polisen, ange dina vänner och nå en uppgörelse innan de gör det.
Nej.
Nej, det tänker jag inte göra.
Och det gör nog ingen av dem heller.
Vad? Jag vet det.
Vi fem har hållit det här hemligt i över 20 år. Tjugo år!
Du betalar inte mig för att tro på andras välvilja.
Jag tror faktiskt inte på den alls.
Folk gör vad som helst för att rädda sitt eget skinn.
För tjugo år sen hade ni alla saker att förlora och nu har ni andra.
Vad vet du om dem?
Och det andra alternativet?
Betala.
Betala? Bara så där?
Okej. Då betalar vi.
Men vem kan garantera att de inte kommer kräva mer och mer?
Marcos, sätt dig ner för fan och lyssna på mig.
Vi måste köpa tid tills vi vet vem som ligger bakom det här.
Förstår du? Vi jobbar på det, men det är inte så lätt.
Det finns bara ett problem.
Om bara du betalar är det lönlöst. Alla måste betala.
Okej.
Jag ska prata med Ana.
-Vad är det? -Okej.
Marcos advokat tycker att det bästa är att vi betalar.
Okej? Och alla håller med, till och med Sofía och Daniela.
Träffade de en advokat i smyg?
-Ana, snälla. -Alejandro…
Pedro, vi betalar inte…
Du inser uppenbarligen inte vad som pågår.
Det här kan ruinera oss.
Vi kan förlora valet. Vi kan hamna i fängelse.
Okej? Vi måste betala. Vi måste hitta ett sätt.
Vi kan ta ett lån eller belåna huset. Vad…
Jag skiter i valet.
-Vi har tre barn. -Exakt.
Vill du att de växer upp föräldralösa? För mord preskriberas inte.
Vad är det, raring?
Varför är du vaken?
Igen, Luis?
-Igen? Du är 12 år gammal! -Vänta.
Kom, raring. Oroa dig inte.
Vi lägger det här i tvättmaskinen och glömmer det.
Ana, det här är viktigt, okej.
Det här är också viktigt. Vi betalar inte. Punkt slut.
KAMPANJDONATIONER DATUM TRANSAKTIONSID BELOPP
CRUZ FÖR MIAMI DADE
Var är Ana?
Följde hon inte med?
Nej, hon var tvungen att stanna hos barnen.
Pengarna är väl här? Det är det viktiga. Vi är väl överens allihop?
Är vi säkra på det här?
Ja eller nej?
Har vi nåt annat val?
Vi gör det.
Vi lägger ner alla pengarna här.
Hjälp mig.
-Var det allt? -Ja.
Jag ringer om nåt händer.
Alla har åkt.
Jag stannade för att ta farväl.
Ska jag köra dig till ditt hotell?
Jag har hört att det går bra för dig.
Jag kan inte klaga.
Så?
Vad ska vi göra?
Det är en bra fråga.
Jag hoppas allt gick bra och att de inte kräver mer pengar.
Jag pratar inte om det.
Sofía, raring. Vad fan har du gjort med mina pengar?
Jag är ledsen, Bernie. Jag behövde dem.
Du behövde dem?
Ser jag ut som en bankomat?
Jag betalar tillbaka. Jag svär.
Det har du djävligt rätt i.
Antingen kommer du med mina pengar nu, eller så kommer jag och hämtar dig.
Och tro mig, det vill du inte.
-Vad är klockan? -Det är väldigt sent.
Somna om, raring.
Vad står på, raring?
Inget. Det är nån i receptionen.
Det går fort. Jag kommer strax.
-Älskar dig. -Jag älskar dig.
Hallå? Vem är det?
Ja. Skicka upp henne.
Tack.
Vad händer? Gav du dem pengarna?
Vad tror du?
Vad gör du här så här dags?
Har nåt hänt eller?
Jag vet vem utpressaren är.
Vad är det?
Inget, älskling.
Jag måste sticka ut, men somna om. Jag kommer strax.
Så här sent?
Ja.
Det är brådskande, men vänta inte uppe, okej?
Jag kommer snart.
-Vart ska du? -Jag kommer snart, älskling.
Vad hände?
Vad?
Hur vet du det?
Helvete.
Tack för att du ringde. Ja, vi hörs i morgon
Vem pratar du med så här sent?
Det var Daniela.
-Vad ville hon? -Utpressaren var Daniela.
Marcos ringde just för att berätta det.
Herregud.
-Polisinspektören. -Hej, Bunker. Vad har vi?
Hon ser ut att ha kämpat för sitt liv.
-Bunker! -Inspektören?
-Vad fan gör du? -Förlåt.
Hon ertappade nog gärningsmännen när de höll på att råna stället.
Stället är upp- och nervänt. Grannarna hörde inget.
Jaså?
Vem hittade liket?
Såg eller hörde du nåt?
Polisinspektören, det här är en vän till offret, Marcos Herrero.
Marcos Herrero?
Ser man på.
Tänker du prata med mig nu i stället för att gömma dig bakom din advokat?
Alejandro Vilas, minns du?
Jag var chefsutredare i fallet då.
Polisinspektör Neruda.
Ja.
Du och jag har visst mer att prata om, va?
-Polisinspektören. -Ja.
-Vi har hittat nåt. -Jag kommer.
Stanna här.
Vi följde blodfläcken.
Vi lyfte upp den och hittade de här.
Okej. Skicka dem till labbet direkt.
Bra jobbat.
Är det den enda kopian?
Ja.
Spela in, spela in.
FALL 06382 - BEVISLÅDA
Öl?
Ja. Vad?
Ett, två, tre.
-Ridtur! -Kom igen!
Kom igen.
-Kom igen. -En öl till.
Ja. Får jag se. Hur går det?
Dra hårt. Ett, två…
…tre!
Så där, ja.
Var jag ser mig själv om 20 år?
Ärligt talat, ingen aning. Jag antar att jag inte bryr mig just nu.
Jag hoppas bara att vi alla är tillsammans.
Gruppkram!
Åh, mitt ben.
Undertexter: Kristina Donnellan