Pis.
-Du siger ikke noget. -Hvorfor er du stadig herude?
Jeg ved, vi finder noget. Giv mig én dag til.
-Du har været her tre dage. -Ja.
Jeg kan ikke retfærdiggøre mere tid.
Måske er mobilen her slet ikke. Og måske er der ingenting på den.
-Team to har fundet noget. -Noget hvad?
Vi fandt mobiltelefonen.
Modtaget.
-Jeg siger ikke noget... -Ja.
...højt.
Tak.
Tusind tak, venner. Tak for det!
Kender du den?
Alejandros mobiltelefon.
Vi fandt den på bunden af søen få kilometer fra ulykken.
Hvordan er den mon havnet der? Og havde du noget med det at gøre?
Mig? Hvorfor skulle jeg dog have det?
"Vi må tale sammen.
Du må ikke fortælle det til nogen. Det må du ikke gøre mod mig.
Jeg er nødt til at se dig."
Nogle af beskederne var slettet,
men vi har teknologien til at gendanne dele af dem.
Vi ved, du sendte dem.
Nu skal du høre, hvad jeg tror.
Jeg tror, der foregik noget mellem dig og Alejandro,
og at der er beviser for det på den telefon.
Det kunne være grunden til, at du ville gøre den slags.
Der var fest på kollegiet for et par uger siden.
Alejandro udfordrede mig til at snige mig ind på dekanens kontor.
Han sagde, det ville være skideskægt.
Jeg var fuld, så jeg gjorde det.
Næsten morgen blev jeg helt vildt bange.
Jeg kunne ikke huske, hvad jeg havde lavet,
og jeg kunne blive smidt ud, hvis nogen sladrede.
Derfor skrev jeg de ting til ham. Så han ikke sagde noget.
-Dit store svin! -Dumme svin.
-Det gør du ikke mod Marcos. Slet dem. -Nej, det er hans egen skyld.
-Alejandro, kom nu. -Hvad?
Hvad er der?
Hov! Hallo! Alejandro!
Venner! Hallo! Hjælp!
Han slettede beskederne, og det var det.
Tog du Alejandros mobil for at smide den væk?
Nej, selvfølgelig ikke.
Alejandro var min ven.
-Du er en mester. -Det er ikke noget særligt, far.
Nu mangler vi bare det sidste træk. Ikke, mester?
-Semifinalen er om en måned. -Så vi giver den hele armen. Jeg ved det.
Du bliver nummer et. Jeg er stolt af dig.
Tak, far.
Lad os få noget frokost. Vi ses deroppe. Dekanen kommer.
Man ved aldrig, hvem man får brug for en dag.
Mester!
NUTID
Pedro?
Jeg er her.
Hvad laver du?
-Hvor var du? -Hvor? Jeg var... på kontoret.
-Jeg ville ikke vække dig. -Sig sandheden. Jeg ringede til dig.
Jeg arbejdede med Ernesto på kontoret.
-Vi er lige blevet færdige. -Så lad os gå i seng. Kom.
Jeg taler med Gabriela i morgen.
-Din mor? -Det var din idé.
Du behøver alligevel ikke tale med hende.
Jeg er tæt på at have løst det. Bare stol på mig, okay?
-Jeg hader, når du siger den slags. -Hvorfor det?
Har du spist en burger?
Uden pomfritter.
Så! Du skal ikke klage, hvis du ser tyk ud på billederne.
Hej.
Hvad er det for noget tøj?
Er det Isabels kjole?
Er du blevet vanvittig?
Der ligger et indkøbscenter i nærheden. Tag hen og køb en kjole.
Jeg mener det.
Sofia! Isabel må ikke opdage, at du tog hendes kjole uden at få lov.
Jeg mener det.
Du skal ud herfra.
Det går jo ikke.
Jeg kan finde et sted til dig. Jeg kan også betale for et hotel.
-Godmorgen! -Hej.
Hej.
Wow! Du ser godt ud. Mit tøj klæder hende alt for godt.
Tak for lån, og fordi jeg må bo her.
-Til jer begge to. -Det er fint.
Jeg har bestilt bord på Nobu. Du kan vel lide japansk mad?
-Jeg kan ikke. -Hvorfor ikke?
-Så går vi to bare. -Ja.
Jeg låner din bil. Min mangler benzin. Jeg tager lige et bad.
Jeg kan godt ændre mine planer og tage med jer.
Super.
Jeg bliver kun et par dage.
-Carmen. -Hej.
Ja, bare rolig.
Vi kommer hurtigst muligt.
Vi skal hen og tale med inspektøren. Om Luis.
Lige nu. Kom.
Lad mig sige det helt klart. Vi tolererer ingen former for fysisk vold her.
Derfor har vi besluttet at suspendere både Zoe og Luis i en uge.
Hvad? Hvorfor dem begge to?
Det er hende, der bør straffes. Hun bør bortvises.
Mr. Cruz, skolen har en politik, som vi må respektere...
Respekt er et interessant ord.
Den lille ignorant sagde, at jeg var en skide indvandrer.
-Kaldte du min datter en ignorant? -Slap lige lidt af.
Ja, når din datter siger undskyld til mig og min familie
-for det lort, hun sagde. -Stop.
Hun kaldte mig en skide indvandrer, som intet fortjener.
Og sagde, at Brady vil smadre mig.
-Det har hun da ret i. -Dit dumme...
Så stopper I! Vi er her for at finde en løsning.
-Der er ikke noget at løse. -Pedro, stop.
Mr. Cruz, jeg ved ikke, om De er klar over, hvad der skete.
Luis startede slagsmålet.
Du sagde, jeg skulle slå, hvis hun drillede. Det lærte du mig da.
Jeg lærte ham at forsvare sig... i teorien.
KREDITKORT AFVIST
Seriøst, far?
Har du spærret alle mine firmakort?
Jeg er ikke et barn, du kan tage lommepengene fra.
Vil du behandles som en voksen? Så opfør dig som en.
Ellers hvad? Hvad vil du gøre?
Tage min telefon? Forbyde mig at se film? Hvad vil du gøre?
Løs dine problemer. Og få Sofia ud af dit hus.
Hvordan ved du det?
Det sagde Isabel.
-Var det alt? -Få styr på dit liv, Marcos.
Jeg har to operationer i morgen.
Pis! Pis! Pis!
Marcos, hvad sker der?
-Hvad med Alejandro? -Det ved vi ikke endnu.
Er I hans forældre?
Betal bøden, så kan han tage hjem.
Men hvis vi snupper ham med ketamin igen...
Det sker ikke.
Vi er så tæt på semifinalen. Hvad tænkte du på?
Ved du, hvad det vil betyde for dig?
Tak.
-Tak, fordi du dækkede over mig. -Du skal aldrig tale til mig igen.
-Hvad kom du i min drink? -Slip mig!
Jeg har ikke puttet noget i den!
Slip mig, Alejandro!
Straf du bare dig selv, men jeg vil ikke blandes ind i det!
Jeg har ikke puttet noget i!
-Hallo? -Jeg kommer nu.
Har du ikke noget bedre at lave?
Begynd dog at fiske. Køb dig en båd.
-Hvordan gik kemoen? -Fascinerende, som altid.
-Nå, er der noget nyt i sagen? -Vi fandt nogle fingeraftryk.
Måske er det den mistænktes.
-Hvorfor ligger det der? -Åh gud, lad nu være.
-Jeg ved, hvad du vil sige. -Sagen blev jo lukket.
Ja, fordi vi ikke kunne opklare den.
Nu er Daniela Marini også død.
Jeg ved, det hænger sammen. Jeg kan mærke det.
Ræk mig lige den kasse der.
Ja, den. Tak. Gæt, hvad det her er.
Hævnporno?
Nej, det er hjemmevideoer, som lå gemt bag en væg i Danielas hus.
-Der mangler et bånd. Nummer 35. -Og?
Det må være fra den nat på stranden med Alejandro og de andre. Datoen passer.
Bånd 35 var i huset, da vi samlede beviser.
Vi har et billede af det, og nu er det forsvundet.
Det er ikke første gang, beviser er forsvundet fra politiet.
Nej, men at lige netop det bånd, vi skal bruge, forsvinder?
Det kan ikke være tilfældigt.
Jeg ved godt, du hader, når jeg siger det, men du er syg.
Du skal hvile dig, og når du bliver besat, som du er nu,
så hviler du dig ikke.
Nej, og ved du hvad? Prøv lige at se her.
Ja.
Hun scorede manden.
Hun kom til begravelsen af skyld og endte i hans seng af skyld.
Velsignede er de rene,
som følger Herrens love.
Velsignede er de, som fortæller om hans nåde
og søger ham af hele deres hjerte.
-Lovpriset og helliget være hans navn. -Amen.
I en verden, han skabte i sin vilje, må han skabe sit rige.
Det gør os ondt. Vi gør alt, hvad vi kan.
Hvis du har nogen spørgsmål, skal du endelig kontakte os.
Ja? Hvad kan jeg hjælpe med?
Goddag?
Hej. Jeg kommer angående jobbet som barnepige.
Ja, selvfølgelig. Kom ind.
Godt. Hold den her.
Kom med. Undskyld rodet.
-Hvad hedder han? -Hugo.
Daniela.
-Er du okay? -Ja, jeg er bare træt.
Fandt vi ud af noget om fingeraftrykkene fra Danielas hus?
Ja, vi fandt dem i systemet.
-Og? -Du vil elske det.
Nå da.
Nå da da.
Hvad skulle jeg gøre? Hun mobbede Luis. Det var for hans skyld.
Nej, det var ikke for hans skyld. Det var for din egen.
Det handler altid om dig.
"Hun bør sige undskyld til mig." Seriøst?
Hvem er 12 år her? Dig eller ham? Jeg bliver nogle gange i tvivl.
Jeg håber ikke, du løser alle dine problemer sådan.
POLITIET KOMMER FOR AT EFTERFORSKE DE MANGLENDE PENGE. VI FINDER TYVEN.
Carmen?
Har du set Carmen?
Har du taget noget fra vasketøjskurven?
Har du? Ja eller nej? Jeg taler til dig.
-Tog du noget fra... -Sengetøjet.
Jeg kom til at tisse i sengen igen.
-Hvor er sengetøjet? -Ude i skraldespanden.
Hallo! Hallo!
Jeg har ringet seks gange.
Kriminalassistenten har hentet Sofia.
Hvad foregår der?
-Ikke noget. -Du skjuler noget for mig.
Altså vi så jo Daniela til festen,
så det er vel normalt, at de afhører alle hendes kontakter.
Er det normalt, at de anholder hende?
Eller tror de, I var indblandet i det?
De afhørte mig forleden dag. Skal du nu også til det?
Hvorfor fortalte du ikke politiet, at Sofia var her?
Det vidste jeg først efter afhøringen.
Jeg troede ikke, det var vigtigt. Hvad er der med dig?
Var det heller ikke vigtigt, at Sofia er din ekskæreste?
Du taler aldrig om hende.
Skulle jeg virkelig høre det fra din far?
Det er længe siden.
Desuden... Kom her, skat.
Bør jeg være bekymret?
Du kan være helt rolig. Det lover jeg.
Vi fandt nogle fingeraftryk i Daniela Marinis hus.
Og det var dine.
Så jeg er nødt til at spørge dig,
hvor var du den nat, Daniela blev dræbt?
På mit hotelværelse.
Du var i Marcos Herreros bil indtil klokken 1:45.
Hvad lavede du bagefter?
Jeg tog hen på International Inn.
Hvor jeg boede.
Du boede altså på motel, ikke hotel? Hvorfor løj du for Marcos om det?
Det er ikke nemt at fortælle en, man ikke har set i 20 år,
at tingene ikke går så godt.
Ja.
Du er kommet i uføre, ikke?
Du kom på nogle skumle klubber i Tampa og blev anholdt under razziaer.
Dagen efter festen inviterede Daniela mig over til en kop kaffe.
Vi hyggede os.
Vi grinede meget. Og talte om gamle dage.
Spørg bare hendes søn.
Hendes søn.
Af alle de barnepigejobs, der findes i Miami,
var det meget mærkeligt, at Daniela kom til at passe Hugo.
Det er Jessica Thompson.
Kvinden, der døde i samme ulykke som jeres ven Alejandro.
Det er hendes nyfødte søn, Hugo.
Jessica Thompsons familie blev til Danielas familie.
Hvordan skete det?
-Det ved jeg ikke. -Gør du ikke?
De havde begge to mistet en. De var vel ensomme.
Og Hugo fik en ny mor. En, som altid elskede ham.
Mener du, at du vil ind og lede efter noget?
Ja, min søn smed noget ud, som jeg er nødt til at finde.
-Noget vigtigt. -Værsgo. Det er ovre i sektion 14.
-Tak. -Hør lige.
Er du ikke ham borgmesterkandidaten?
Vil du ikke lade være med at sige det her til nogen?
Okay?
FOR EN BEDRE FREMTID BRADY
Jeg troede aldrig, jeg skulle opleve det her.
Vær nu ikke så melodramatisk, Gabriela.
Er det så svært at kalde mig mor?
Jeg er glad for at se dig. Du er min lille pige,
selvom du ikke taler til mig mere.
Behøver vi virkelig tale om det?
Ana, jeg vil bare gerne løse det. Og genoprette vores forhold.
-Jeg kom ikke for at snakke. -Det tænkte jeg nok.
Du mangler vel penge. Mange penge, siden du synker så dybt.
Jeg vil ikke låne. Jeg vil tale forretninger.
Jeg vil sælge min del af arven, huset i Holbox og jordstykkerne.
Javel.
Alt, hvad din far og jeg gjorde, var for jeres skyld.
Vi har arbejdet hårdt for det.
Seriøst? Du kender ikke til at arbejde.
Vi ligner nok hinanden mere, end du tror.
Godt, jeg kontakter dine advokater om detaljerne.
Må jeg bede dig om noget?
Et farvelkram.
Vi ses jo til Luis' fødselsdag.
Jeg glæder mig til at møde mine børnebørn.
-Hej. -Hej.
Danielas telefon. Kort før sin død modtog hun nogle beskeder.
-Noget godt? -Ellers stod jeg ikke her.
GAMMEL ELEV-FEST. KOM, ELLER JEG FORTÆLLER ALT.
Hold da kæft.
Selvom vi ikke havde haft kontakt, var vi de sidste, der så hende i live.
Så selvfølgelig afhører de os. Det er jeg ked af.
Nej nej, det er da værst for jer.
Daniela var jeres ven. Det er forfærdeligt.
Jeg håber, de snart finder den skyldige, så vi kan få det overstået.
Det håber vi.
Var Marcos din første kæreste?
Vi fortæller hinanden alt. Ikke, skat?
Jeg fortalte, at vi datede på uni.
Og det... er jo længe siden.
Det betød ingenting. Vi var så unge. Vi vidste ikke, hvad vi ville.
Det er længe siden, ja. Jeg blev lige lidt paf,
men hvis det generer dig, finder jeg et motel.
-Jeg er ked af, vi ikke fik sagt det før. -Nej nej.
Vi har talt om det, og det er helt i orden. Du er meget velkommen.
Tak.
-Skål. -Skål.
Skål.
Undskyld mig et øjeblik.
-Skål, skat. Du er meget smuk. -Skål.
God sushi, ikke sandt?
Og dyr.
Den unagi...
Puha.
Men med alle de penge, du stjal fra mig, har du råd.
Ved du, hvad jeg ikke er vild med?
At du ikke ringer tilbage.
Jeg har ikke dine penge lige nu, Bernie. Jeg beklager.
Nej, jeg beklager.
For du står snart i lort til halsen, min ven.
Min far har vildt mange penge. Millioner, han stadig ikke har hvidvasket.
Har han dem derhjemme?
Hvis jeg kan få koden, har vi mere end rigeligt til Colombia-turen.
Hvis din far opdager det, er vi færdige.
Han kan ikke melde os. Det er sorte penge.
Vi kunne tage til Colombia og gøre, hvad vi vil.
-Vi kan hjælpe folk i nød. -Ligesom Robin Hood?
Du er skør. Stjæle fra din far?
Vent.
Jeg kan skaffe dig dine penge. Og mange flere. Jeg sværger.
Jeg ved lige hvordan.
-Vi bestilte sake. Skal vi skåle? -Skønt.
Skal vi ikke tage en drink et andet sted?
-Jo, det kan vi godt. -Ja.
-Lækkert. -Skal vi det?
-Vi kan tage hjem? -Nej, vi skal da ud at danse.
-Godt, så lad os få betalt. -Jeg giver.
-Nej, du gør ej. -Jeg vil gerne give.
Hvor fanden har du været? Jeg har ringet hele dagen.
Jeg har talt med politiet. De indleder en efterforskning.
Hej, hvad er der galt?
Pedro?
Det er mig. Vi stoler på hinanden.
-Jeg tog valgkampspengene. -Hvad?
Jeg manglede penge. Jeg forsøgte at skaffe dem, men det lykkedes ikke.
For helvede. For helvede, Pedro.
Hvordan kunne du?
-Hvis det slipper ud... -Nej!
Ingen må vide det.
Hvorfor fortæller du mig det så?
Fordi jeg har brug for dig.
Hjælper du mig?
Selvfølgelig gør jeg det.
Hvad sker der, Pedro?
Hvad sker der?
Pedro? Er du okay?
Hallo? Hør lige...
Pedro! Vent, Pedro!
Vent! Hallo?
Pedro, hvad er der? Pedro!
-Her har jeg ikke været længe. -Nej, vel?
-Skal alle have shots? -Ja, tequila.
Jeg henter.
Tak, skat.
Du er vågen.
Vi får pengene i den her uge.
Jeg sælger min del af arven til min mor.
Det var det. Det er løst. Du afleverer dem, og så glemmer vi det.
OPKALD AFVIST
Undskyld. Jeg ville ikke forstyrre Dem.
Det gør ikke noget. Kom ind.
Nogle gange kommer jeg herind og tror... at han stadig er her.
Ved De hvad? Det gør jeg også.
Jeg fandt hans dagbog.
Jeg vidste ikke, han havde en.
"Semifinalen er i morgen,
-og jeg kan ikke mere." -...ikke mere.
"Jeg vil gerne råbe til min far og hele verden, at jeg er træt.
At jeg ikke vil svømme mere. At jeg ikke kan holde det ud."
-Jeg hader det. -"Jeg hader det!"
Vidste du det, Pedro?
At han ikke kunne lide at svømme?
At han kun gjorde det, fordi jeg sagde det? Han hadede det!
Det knuser mit hjerte.
Ikke kun at han døde så fandens ung.
Men at jeg slet ikke kendte ham.
Jeg troede, du sov.
Jeg har lyst til alt andet end at sove.
Men stakkels Isabel er gået helt kold.
Sådan går det, når man blander. Skål.
Det er længe siden, jeg har haft det så sjovt.
Det var som... som at rejse tilbage i tiden.
Vi festede. Og fejrede, at vi var færdige.
Jeg husker ikke, at der skete noget mærkeligt.
Ifølge retsmedicineren havde Alejandro taget ecstasy.
Det ved jeg ikke. Jeg tog ikke noget. Jeg nøjedes med alkohol.
-Hvor fik Alejandro stoffer fra? -Måske fra en anden fest.
Jeg ved ikke andet.
Okay.
I må ikke ikke forlade Florida. før efterforskningen er færdig.
Det gælder også jeres venner.
Hvad har du gjort ved armen? Skåret dig?
Jeg... Jeg væltede på cykel.
Det er bare en skramme.
Alarmcentralen, hvad er der sket?
Hjælp mig...
De... hjælper mig ikke.
Jeg har brug for hjælp... Nu.
Send nogen...
De hjælper mig ikke...
Hun døde ikke omgående.
Hun siger "de". "De hjælper mig ikke." I flertal.
Jeg vidste det.
Da jeg så den bildør stå åben.
Hun og Alejandro var ikke de eneste til stede.
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve