Pokker.
-Ikke si det. -Hvis du vet det alt, hvorfor er du her?
Fordi jeg vet vi vil finne noe. Sully, bare gi meg én dag til.
-Du har vært her i tre dager. -Jeg vet det.
Jeg kan ikke rettferdiggjøre mer tid. Gudene vet om mobilen engang er her ute.
Og gudene vet om det er noe på den.
Etterforsker, team to har funnet noe.
Hva da?
Vi fant mobilen. Bekreftet.
Mottatt.
-Merker du at jeg ikke sier noe… -Ja.
…høyt?
Takk.
BEVIS
Takk, folkens. Tusen takk. Folkens, takk!
Gjenkjenner du denne?
Det er Alejandros mobil.
Vi fant den på bunnen av innsjøen noen kilometer unna ulykken.
Vi lurer på hvordan den havnet der, og om du hadde noe med det å gjøre.
Hvorfor skulle jeg gjøre noe sånt?
MELDING SLETTET
"Vi må snakke sammen. Ikke si det til noen. Ikke gjør dette mot meg.
Jeg trenger å møte deg, vær så snill."
Noen av meldingene var slettet, men vi fikk gjenopprettet noe.
Og vi vet du sendte dem.
Jeg skal si hva dette ser ut som.
Det ser ut som om du og Alejandro hadde noe på gang,
og det ser ut som om det fantes bevis på det på mobilen hans.
Så kanskje det er derfor du ville gjøre noe sånt.
Det var en fest på studenthjemmet for noen uker siden.
Alejandro utfordret meg til å snike meg inn på dekanens kontor.
Han sa det ville være morsomt.
Jeg var full, så jeg gjorde det.
Neste morgen fikk jeg helt panikk.
Jeg husket ikke hva jeg gjorde der inne,
og jeg visste jeg kunne bli utvist hvis noen tystet på meg.
Derfor skrev jeg de greiene til ham. Så han ikke skulle si noe.
-Han er en jævla drittsekk! -Ro deg ned.
Drittsekk.
Ikke gjør det mot Marcos. Slett meldingene.
Jeg sletter dem ikke. Han gjorde det mot seg selv.
-Vær så snill, Alejandro. -Hva?
Hva er det med deg?
-Jævla drittsekk! -Hei! Alejandro!
Dere! Hei! Hjelp!
Han slettet meldingene, og det var det.
Tok du Alejandros mobil for å kvitte deg med den?
Nei. Selvfølgelig ikke.
Alejandro var vennen min.
-Du er en mester. -Det er ikke så stort, pappa.
Nå må du bare gjøre en siste innsats. Ikke sant, mester?
-Det er én måned til semifinalen. -Og nå må vi gi alt. Jeg vet det, pappa.
Du blir nummer én. Jeg er veldig stolt av deg, sønn.
Takk, pappa.
Vi kjøper lunsj. Jeg venter på deg oppe. Jeg inviterte dekanen.
Du vet aldri hvem du vil trenge en dag.
Mester!
NÅTIDEN
Pedro.
Jeg er her inne.
-Hva driver du med? Hvor var du? -Hvor jeg var? Jeg var på kontoret.
-Jeg jobbet sent og ville ikke vekke deg. -Vær ærlig. Jeg ringte deg.
Jeg jobbet med Ernesto på kontoret.
-Jeg ble akkurat ferdig. -Greit, vi går og legger oss. Kom.
Jeg må besøke Gabriela i morgen.
-Moren din? -Det var ditt forslag.
Jeg tror ikke du trenger å besøke henne lenger.
Jeg tror jeg nærmer meg å løse dette, så… Bare stol på meg, ok?
Det skremmer meg når du sier det.
-Hvorfor? -Spiste du hamburger før du kom hjem?
Men uten pommes frites.
Greit. Ikke klag over at du ser feit ut på valgkampbildene.
Hei.
Hvorfor er du kledd slik?
Er ikke det Isabels kjole?
Har du gått fra vettet?
Det er et kjøpesenter i nærheten. Ta dette og kjøp en kjole til deg selv.
Kjøp noen klær. Jeg mener det.
Sofía, Isabel må ikke finne ut at du tok en kjole uten hennes tillatelse.
Jeg mener det.
Jeg vil at du skal dra.
Dette er ikke riktig. Det vet du. Jeg hjelper deg med å finne et sted å bo.
Jeg betaler for hotellet. Hva enn du trenger.
-Morn. -Hei, skatt.
Hallo.
Jøss, du ser så bra ut. Jeg skal ikke låne henne klær igjen. Hun kler dem bedre.
Takk for dette, og for at jeg får bo hos dere.
-Takk til dere begge. -Ingen årsak.
Jeg bestilte bord til oss tre på Nobu. Du liker selvfølgelig japansk mat.
-Jeg kan ikke. -Hvorfor ikke?
-Vi to kan gå, ikke sant? -Klart.
Jeg tar din bil. Min er tom for bensin. Jeg må dusje. Jeg har et møte nå.
Jeg skal gjøre om på planene mine så vi alle kan dra.
Flott.
Bare et par dager. Det går bra.
-Carmen. -Hei.
Ja, slapp av.
Si at vi kommer med en gang.
Vi må snakke med rektoren på skolen.
Det gjelder Luis. Med en gang. Kom.
La meg være tydelig. Vi har nulltoleranse for fysisk vold.
Derfor har vi bestemt oss for å bortvise Zoe og Luis i en uke fra og med i morgen.
-Hva? -Vent, hvorfor begge to?
Hun burde bli straffet.
Hun burde bli utvist.
Mr. Cruz, skolen har regler, og vi må respektere de…
Respekt. Et interessant ord.
For den trangsynte jenta sa til sønnen min at jeg var en jævla innvandrer.
-Kalte du datteren min trangsynt? -Du burde roe deg ned.
Jeg roer meg ned når datteren din sier unnskyld til meg og familien min
-for å ha sagt den dritten. -Slutt.
Hun kalte meg en jævla innvandrer som ikke fortjener det han har,
og sa at Brady vil knuse meg i valget.
-Den siste delen stemmer. -Din jævla…
Vær så snill! Vi er her for å ordne opp i dette, ikke gjøre det verre.
-Det er ingenting å ordne opp i. -Pedro, slutt.
Mr. Cruz, jeg vet ikke om du er klar over nøyaktig hva som skjedde.
Luis begynte slagsmålet.
Ba du meg ikke om å slå henne hvis hun ertet meg? Det var det du lærte meg.
Jeg lærte ham å forsvare seg selv. I teorien.
KREDITTKORT AVSLÅTT
Seriøst, pappa? Sperret du alle bedriftskortene mine?
Du kan ikke behandle meg som en unge og ta fra meg lunsjpengene.
Skal jeg behandle deg som en voksen? Så oppfør deg som en.
Ellers? Ellers? Hva skal du gjøre?
Skal du ta fra meg mobilen? Nekte meg å se på filmer eller TV?
Ordne opp i problemene dine. Begynn med å få Sofía ut av hjemmet ditt.
-Hvordan vet du om det? -Isabel sa det.
-Jaså? -Få orden på livet ditt, Marcos.
Unnskyld meg. Jeg har to operasjoner i morgen.
Pokker! Pokker!
MIAMI-POLITIETS HOVEDKVARTER
Marcos, hva skjedde?
-Og Alejandro? Hvor er sønnen min? -Vi vet ikke ennå.
Er dere foreldrene hans? Denne gangen kan han dra hjem når dere betaler boten,
-men blir han tatt i å ha ketamin igjen… -Nei, det vil ikke skje igjen.
Vi er så nærme semifinalen. Hva var det du tenkte på, gutt?
Vet du hvordan dette vil se ut på rullebladet ditt?
Takk.
-Takk for at du ikke sa at de var mine. -Ikke snakk til meg igjen.
-Hva la du i drikken min? -Slipp meg!
-Hva la du i drikken min? -Ingenting!
Slipp meg! Slipp meg, Alejandro!
Det er greit at du straffer deg selv, men ikke involver meg i dritten din igjen!
Alejandro, jeg la ikke noe i den!
BRYSTKREFT
-Hallo, hallo! -Jeg kommer.
-Hei. -Har du ikke noe bedre å gjøre?
Du kan jo begynne å fiske. Få deg en båt.
-Hvordan var kjemoterapien? -Fascinerende, som alltid.
-Har det skjedd noe nytt med saken? -Vi har noen fingeravtrykk.
Vi får se om de er fra de mistenkte.
-Hvorfor er alt dette fremme? -Herregud, ikke begynn.
Jeg vet hva du vil si. La det ligge.
-Gud, saken ble lagt bort. -Fordi vi ikke kunne løse den.
Vi har et nytt dødsfall, Daniela Marini.
Jeg vet de er forbundet, Sully. Jeg kan føle det.
-Gi meg den esken på skrivebordet. -Herregud.
Ja.
Takk. Gjett hva dette er.
Hevnporno?
Nei, det er amatørvideoer som ble gjemt bak en vegg hos Daniela.
Én kassett mangler.
-Nummer 35. -Hva så?
Det må være opptaket av kvelden på stranda med Alejandro. Jeg sjekket datoene.
Kassett 35 var i boligen da vi samlet alt bevismaterialet.
Jeg har bildebevis, og nå har den bare forsvunnet.
Det er ikke første gang bevis forsvinner i politiets forvaring.
Ja, men akkurat den kassetten vi trenger, forsvinner?
Kom igjen, det er et for stort sammentreff.
Herregud. Du hater det når jeg sier dette, men du er syk.
Da trenger du hvile. Og når du blir besatt, slik som du er nå…
Se på dette. Da får du ikke hvile.
Jepp, og vet du hva? Du kan jo ta en titt på dette.
Ja.
Hun lå med ektemannen.
Hun var i begravelsen fordi hun var skyldig,
og hun havnet i senga hans på grunn av skylden.
Salige er de som går de oppriktiges vei,
som vandrer i Herrens lov.
Salige er de som tar vare på hans vitnesbyrd,
som søker ham av hele sitt hjerte.
-La hans navn bli herliggjort og helliget. -Amen.
I verden, som han har skapt etter sin vilje.
La hans kongedømme få makt.
Det går bra.
Mr. Thompson, kondolerer. Vi gjør alt vi kan.
Hvis du har noen spørsmål, så vennligst ikke nøl med å ta kontakt.
Ja? Hva kan jeg hjelpe deg med?
Hallo?
Hei. Jeg er her for jobben som barnepike.
Ja, klart det. Kom inn.
Akkurat. Hold denne.
Følg meg. Beklager rotet.
Hva heter han?
Hugo.
Jeg heter Daniela.
-Hei. -Går det bra?
Ja, bare sliten.
Har vi funnet ut noe om fingeravtrykkene fra Danielas bolig?
Ja, vi har en match.
-Og? -Du vil elske dette.
Vel, vel.
Jeg kunne ikke la henne mobbe Luis. Det var for hans eget beste.
Nei. Du gjorde det ikke for hans skyld, men for din egen skyld.
Alt handler alltid om deg. "Hun burde si unnskyld til meg." Seriøst?
Hvem er 12 år her, du eller ham? Av og til lurer jeg virkelig.
Håper ikke du løser alle problemene dine på denne måten.
POLITIET KOMMER FOR Å ETTERFORSKE PENGENE. VI VIL FANGE GJERNINGSMANNEN.
Carmen?
Luis, har du sett Carmen?
Luis, tok du noe ut av skittentøykurven? Ja eller nei, Luis. Jeg snakker til deg.
-Tok du noe fra… -Sengetøyet.
Jeg ville skjule at jeg tisset på meg igjen.
-Hvor er sengetøyet? -Jeg kastet det i søppeldunken.
Hei! Hei!
Jeg ringte deg seks ganger.
Etterforskeren avhører Sofía.
Kan du si hva som foregår?
-Ingenting. -Det er noe du ikke forteller meg.
Ingenting. Vi møtte Daniela på gjenforeningen,
og det er normalt at de avhører alle kontaktene hennes.
Er det normalt at politiet arresterer henne?
Eller tror de at dere hadde noe med det å gjøre?
De avhørte meg her om dagen. Skal du også avhøre meg, eller?
Hvorfor fortalte du ikke politiet at Sofía var her?
Fordi jeg fant ut at Sofía var her etter avhøret.
Jeg trodde ikke de trengte å vite det. Hva er det med deg?
Trodde du ikke jeg trengte å vite at Sofía er eksen din heller?
Du har aldri snakket om henne. Må jeg få høre om dette fra faren din?
Det var lenge siden.
Dessuten… Skatt, kom hit.
Jeg vil vite om jeg burde være bekymret.
Du har ingenting å bekymre deg for. Jeg lover.
Vi fant noen fingeravtrykk hjemme hos Daniela Marini
som matcher dine.
Så jeg må spørre deg: Hvor var du den natten Daniela ble drept?
På hotellrommet mitt.
Vi vet du var i Marcos Herreros bil til klokka 1.45.
Hva gjorde du etter det?
Jeg dro til International Inn.
Det var der jeg bodde.
Så du bodde på motell, ikke hotell? Hvorfor løy du til Marcos om det?
Det er ikke lett å fortelle en du ikke har sett på 20 år,
at ting ikke har gått slik du ønsket.
Ja.
Du havnet i trøbbel, ikke sant?
Hang på noen tvilsomme klubber i Tampa og ble arrestert noen ganger.
Morgenen etter gjenforeningen inviterte Daniela meg hjem på kaffe.
Vi koste oss.
Vi lo mye.
Snakket om gamle dager.
Du kan spørre sønnen hennes.
Sønnen hennes.
Du vet, av alle barnevakt-jobbene i Miami
syntes jeg alltid det var rart at Daniela endte opp med å passe på Hugo.
Dette er Jessica Thompson,
kvinnen som døde i ulykken med vennen din, Alejandro,
og hennes nyfødte barn, Hugo.
Jessica Thompsons familie ble til Danielas familie.
Hvordan skjedde det?
-Jeg vet ikke. -Du vet ikke?
De hadde begge mistet noen.
De var vel ensomme.
Og Hugo fikk en ny mor. En som alltid var glad i ham.
Har jeg skjønt det riktig? Du vil lete etter noe her?
Ja. Sønnen min kastet noe i søpla som jeg må få tilbake.
-Noe viktig. -Søpla fra nabolaget ditt er i sone 14.
-Ok, takk. -Hei.
Er ikke du borgermesterkandidaten?
Gjør meg en tjeneste. Vennligst ikke si dette til noen. Ok?
Ok?
SONE 14
FOR EN BEDRE FREMTID
Trodde jeg kom til å dø før denne dagen ville komme.
Ikke vær melodramatisk, Gabriela. Det er ikke din stil.
Er det så vanskelig å kalle meg "mamma"?
Det er normalt at jeg er glad for å se deg. Du er jenta mi,
selv om du ikke har snakket med meg på årevis.
Vil du virkelig snakke om hvorfor?
Ana, jeg vil bare ordne opp i ting. Få tilbake forholdet vårt.
-Jeg kom ikke for å høre hvordan det går. -Jeg tenkte meg det.
Du trenger penger, ikke sant?
Og det må være mye, ellers ville du ikke ha kommet til meg.
Ikke et lån. Jeg er her for å snakke forretninger.
Jeg vil selge min andel av arven til deg. Huset på Holbox og tomtene.
Ok.
Alt faren din og jeg har gjort, har vi gjort for deg.
Vi har jobbet hardt for alt dette.
Seriøst? Du vet ikke hva det vil si å jobbe.
Vi er nok mer like enn du tror.
-Uansett, jeg kontakter advokatene dine. -Kan jeg be om noe til gjengjeld?
En avskjedsklem.
Det blir flott å se dere alle på Luis' bursdag.
Jeg gleder meg til å møte barnebarna mine.
-Hei. -Hei.
Danielas mobil. Noen dager før hun døde, mottok hun et par meldinger.
-Noe bra? -Ellers hadde jeg ikke vært her.
UKJENT I MORGEN. STUDENTGJENFORENINGEN.
MØT OPP, ELLERS RØPER JEG ALT.
Fy faen.
Vi har ikke hatt kontakt nylig, men vi var de siste som så henne i live.
Ikke rart de avhører oss. Jeg er lei for at du måtte gjennom dette.
Nei. Jeg er lei for at dere måtte gjennom dette.
Daniela var vennen deres. Så fryktelig.
Jeg håper de finner den skyldige snart, og at dette endelig kan ta slutt.
Vi får håpe det.
Forresten, var Marcos din første kjæreste?
Vi forteller hverandre alt. Ikke sant, babe?
Jeg sa at vi var sammen på college.
Det er åpenbart lenge siden. Og det betydde ingenting. Vi var unge.
Vi visste ikke hva vi ønsket.
Det er veldig lenge siden. Jeg ble litt overrasket,
men hvis det plager deg, kan jeg bo på motell.
-Beklager at jeg ikke nevnte det. -Ikke tale om.
-Unnskyld. -Nei.
Vi snakket om det, og det er ikke noe problem.
-Du er velkommen. -Er du sikker?
-Takk. -Ja.
-Vel, skål. -Skål.
Skål.
Unnskyld meg. Jeg er snart tilbake.
-Skål, skatt. -Skål.
Du ser vakker ut.
Innmari god sushi, ikke sant?
Dyr.
Unagien…
Huff.
Men med alle pengene du stjal fra meg, har du råd til det.
Vet du hva jeg ikke er så begeistret for? At du ikke ringer meg tilbake.
Jeg har ikke pengene dine nå, Bernie. Jeg er lei for det.
Nei, jeg er lei for det. For du vil bli begravd opp til halsen i dritt, elskede.
Pappa har mer penger enn du kan se for deg.
-Millioner han ikke har hvitvasket ennå. -Gjemmer han dem hjemme?
Får jeg tak i koden, vil vi ha mer enn nok til å dra til Colombia
og gjøre hva vi vil.
Det går til helvete om faren din tar oss.
Hva kan han anmelde oss for? Det er svarte penger.
Med så mye penger kan vi dra til Colombia og gjøre hva vi vil.
Vi kan hjelpe folk i nød.
Som Robin Hood? Det er sprøtt, for å stjele fra faren din…
Vent.
Jeg kan få tilbake pengene dine. Mye mer, Bernie. Jeg lover.
Jeg vet hvordan.
Vi bestilte sake. En siste skål.
Flott.
Skal vi ta en drink et annet sted?
-Ja, ja, gjerne det. -Ja.
-Nydelig. -Hva med deg? Vi drar.
-Ja? -Ja.
-Eller skal vi dra hjem? Ja? -Nei, vi drar og danser.
-Ok. La oss betale. -Jeg spanderer.
-Nei, slapp av. -Jeg vil det.
Jeg spanderer. Ikke tenk på det.
Hvor i helvete har du vært? Jeg har ringt deg i hele dag.
Jeg snakket med politiet. De skal etterforske pengene.
Hei, hva er det?
Pedro. Det er meg. Vi stoler på hverandre. Du kan snakke med meg.
-Jeg stjal pengene fra kampanjen. -Hva?
Jeg er i trøbbel og trengte pengene.
Jeg prøvde å få dem tilbake, men kunne ikke det.
Faen. Faen, Pedro.
Men hvordan kunne du?
-Hvis dette kommer ut… -Nei.
Ingen kan få vite om dette.
Så hvorfor forteller du meg dette?
Fordi jeg trenger deg.
Kan jeg stole på deg?
Klart du kan stole på meg.
Hva foregår, Pedro?
Hva foregår?
Pedro? Er alt i orden?
Hei.
Hør her…
Pedro.
Hei, vent, Pedro!
Vent! Hei, vent!
Pedro, hva er galt?
Hei, Pedro?
-Jeg har ikke vært her på evigheter. -Ikke sant?
-Skal vi kjøpe en runde? -Ja, tequila.
-Jeg henter dem. -Gjør det, skatt.
Jeg savnet det.
Vent litt, vent litt.
Du er våken.
Vi får pengene denne uka.
Jeg selger min del av arven til mamma.
Det var det.
Det er gjort. Du gir tilbake pengene, og vi kan glemme dette.
INNKOMMENDE ANROP
ANROP AVVIST
-Unnskyld, jeg mente ikke å forstyrre deg. -Ikke tenk på det. Kom inn.
Noen ganger går jeg inn på rommet hans og tenker at han vil være her.
Ikke sant?
Jeg også.
Jeg fant dagboken hans.
Jeg visste ikke at han hadde en.
"Semifinalen er i morgen,
-og jeg holder ikke ut mer." -…jeg holder ikke ut mer.
"Jeg vil rope til pappa og hele verden…"
-…og hele verden… -"…at jeg er sliten,
at jeg ikke vil svømme mer, at jeg ikke holder ut mer…"
-…at jeg hater det! -"…at jeg hater det!"
Visste du om dette, Pedro?
At han ikke likte å svømme?
At han gjorde det fordi jeg ba ham om det? At han hatet det?
Det knuser hjertet mitt.
Ikke bare at han døde så ung, for helvete.
Jeg innser også at jeg ikke kjente ham.
Jeg trodde du hadde lagt deg.
Jeg vil gjøre alt annet enn å sove.
Den som er full og nede for telling, er stakkars Isabel.
Sånn går det når hun drikker forskjellige ting. Skål.
Jeg har ikke hatt det så gøy på lenge.
Det var som å reise tilbake i tid, ikke sant?
Vi festet, ok? Feiret at vi var uteksaminert.
Jeg kan ikke huske at det skjedde noe rart den kvelden.
Vi har fått resultatene fra laben. Alejandro hadde tatt ecstasy.
Jeg vet ikke. Jeg tok ingenting. Jeg nøyde meg med alkohol.
-Vet du hvor Alejandro fikk det fra? -Nei. Han festet lenger enn oss.
Det er alt jeg vet.
Ok.
Du får ikke forlate Florida før etterforskningen er over. Er det forstått?
Det samme gjelder vennene dine.
Hva skjedde med armen din? Skar du deg?
Jeg falt av sykkelen. Det er bare en liten skramme.
Dette er 911. Hva er krisen din?
Hjelp meg, vær så snill.
De kommer ikke til å hjelpe meg.
Jeg trenger noen nå. Nå.
Send noen…
De kommer ikke til å hjelpe meg.
Så hun døde ikke i kollisjonen.
Hun sa "de". "De kommer ikke til å hjelpe meg." Flertall.
Jeg visste det, Sully. Jeg visste det da jeg så at bakdøren var åpen.
Hun og Alejandro var ikke de eneste på ulykkesstedet.
Tekst: Espen Stokka