Fan.
Snälla, säg det inte.
Om du vet vad jag tänker säga, varför är du kvar här?
Vi kommer att hitta nåt. Ge mig bara en dag till, Sully.
-Du har varit här i tre dagar. -Jag vet.
Jag kan inte rättfärdiga mer tid inför polischefen.
Vem vet om mobilen ens finns här ute?
Och vem vet om det finns nåt på den?
Inspektören, team två har hittat nåt.
Såsom?
Vi har hittat mobilen. Bekräftat.
Uppfattat.
-Ser du hur jag inte säger nåt… -Ja.
…högt?
Tack.
BEVIS
Tack, hörni. Tack så mycket.
Hörni! Tack!
Känner du igen den här?
Det är Alejandros mobil.
Vi hittade den på sjöbottnen, bara några kilometer från olyckan.
Vi undrar hur den hamnade där och om du hade nåt med det att göra.
Jag? Varför skulle jag göra nåt sånt?
MEDDELANDE RADERAT
"Vi måste prata.
Du får inte berätta för nån. Snälla, gör inte så här mot mig.
Jag måste träffa dig, snälla."
Några sms var raderade,
men med vår teknik lyckades vi återställa en del av dem.
Och vi vet att du skickade dem.
Låt mig tala om hur det här ser ut för mig.
Det ser ut som om du och Alejandro hade en liten affär,
och det ser ut som om det fanns bevis för det på hans mobil.
Det är kanske därför du skulle göra nåt sånt.
Det var fest i studenthemmet för några veckor sen.
Alejandro utmanade mig att smyga in i rektorns kontor.
Han sa att det skulle bli festligt.
Jag var full, så jag gjorde det.
Nästa morgon blev jag väldigt skärrad.
Jag mindes inte vad jag hade gjort där inne,
och jag visste att jag kunde bli relegerad om nån skvallrade på mig.
Det var därför jag sms:ade allt det där. Så att han inte skulle säga nåt.
-Han är en jävla bögjävel! -Lugn.
Fittunge.
Du kan inte göra så mot Marcos. Radera sms:en.
Nej. Han gjorde det här mot sig själv.
-Snälla Alejandro. -Vad?
Vad är det med dig? Sluta.
-Din djävel. -Hördu! Alejandro!
Hörni! Hjälp!
Han raderade sms:en och det är allt.
Tog du Alejandros mobil för att göra dig av med den?
Nej. Självklart inte.
Alejandro var min vän.
Du är en mästare. Det vet du, va?
Det är ingen stor grej, pappa.
Nu är det bara slutspurten kvar. Eller hur, mästaren?
Det är en månad till semifinalen.
Och det är nu vi ger järnet. Jag vet, pappa.
Du kommer att vinna. Jag är väldigt stolt över dig, min son.
Tack, pappa.
Nu äter vi lunch. Jag väntar på dig där uppe.
Jag bjöd dekanen.
Man vet aldrig vem man kan komma att behöva en dag.
Mästare!
NUTID
Pedro.
Här inne.
Vad gör du?
-Var var du? -Var var jag? Jag var… på kontoret.
Jag jobbade sent och ville inte väcka dig.
Säg sanningen. Jag ringde dig.
Jag jobbade med Ernesto på kontoret.
-Jag blev just klar. -Okej, nu lägger vi oss. Kom.
Jag måste träffa Gabriela i morgon.
-Din mamma? -Det var din idé.
Du behöver nog inte be henne om hjälp längre.
Jag tror jag är nära att lösa det här, så bara lita på mig, okej?
Jag blir livrädd när du säger så.
Varför?
Åt du en hamburgare innan du kom hem?
Men utan pommes frites.
Visst. Beklaga dig inte sen över att du ser fet ut på kampanjfoton.
Hej.
Varför är du klädd så där?
Det är väl Isabels klänning?
Har du blivit galen?
Det finns en galleria i närheten. Ta de här pengarna och köp en klänning.
Köp några kläder. Jag menar allvar.
Sofía, jag vill inte att Isabel kommer hem
och ser att du tagit hennes klänning utan lov.
Jag menar allvar.
Jag vill att du ger dig av.
Det här är inte rätt. Det vet du. Jag kan hjälpa dig hitta nånstans att bo.
Jag betalar ditt hotell. Vad du än behöver.
-God morgon! -Hej.
Hej.
Oj! Vad snygg du är.
Inga fler klädlån. De är snyggare på henne.
Tack för det här och för att du låter mig bo här.
-Tack till er båda. -Ingen fara.
Jag har bokat bord på Nobi i kväll.
Du gillar väl japansk mat?
-Jag kan inte. -Varför inte?
-Vi två kan väl gå? -Visst.
Jag tar din bil. Min har slut på bensin.
Jag ska duscha. Jag har ett möte nu.
Vet ni vad? Jag stuvar om i schemat så att jag kan följa med.
Toppen.
Det blir bara några dagar.
-Carmen. -Hej.
Ja, oroa dig inte.
Meddela henne att vi kommer snarast.
Vi måste till skolan och prata med rektorn.
Det gäller Luis.
Nu meddetsamma. Kom.
Låt mig vara tydlig. VI har nolltolerans mot fysiskt våld.
Därför har vi beslutat att suspendera både Zoe och Luis i en vecka.
-Vänta. Varför båda? -Vad?
Jag menar, hon borde bli straffad.
Hon borde bli relegerad.
Mr Cruz, skolan har regler och vi måste respektera dem…
Respektera. Intressant ord,
för den lilla hycklaren sa till min son att jag var en jävla invandrare.
Förlåt. Kallade du just min dotter för hycklare?
Jag tycker du borde lugna dig.
Jag lugnar mig när er dotter ber mig och min familj om ursäkt
-för all skit hon sa. -Sluta.
Hon sa att jag var en jävla invandrare som inte förtjänar nåt han har
och att Brady skulle krossa mig i valet.
-Hon hade rätt om det där sista. -Åh, din djävla…
Hörni, snälla!
Vi är här för att reda ut saker, inte förvärra dem.
-Det finns inget att reda ut här. -Pedro, sluta nu.
Mr Cruz, jag vet inte om ni känner till exakt vad som hände.
Luis började det här bråket.
Sa du inte till mig att slå henne om hon retade mig?
Det är vad du lärde mig.
Ja, jag lärde honom att försvara sig, i teorin.
KREDITKORT NEKAT
Seriöst, pappa?
Har du verkligen spärrat alla mina företagskreditkort?
Du kan inte behandla mig som ett barn som du tar ifrån lunchpengarna.
Vill du bli behandlad som en vuxen? Börja bete dig vuxet då.
Och annars?
Och annars? Vad ska du göra?
Ta min mobil? Ge mig film- och tv-förbud? Vad ska du göra?
Lös dina problem. Och börja med att få ut Sofía ur ditt hus.
Hur kände du till det?
Isabel berättade.
-Var det allt? -Ordna upp ditt liv, Marcos.
Om du ursäktar, jag har två operationer i morgon.
Fan! Fan! Fan!
MIAMI POLISHÖGKVARTER
Marcos, vad har hänt?
-Och Alejandro? Var är min son? -Vi vet inte än.
Är ni hans föräldrar?
Ni behöver bara betala böterna så får han åka hem,
men om vi kommer på honom med ketamin igen…
Nej. Det kommer inte hända igen.
Vi är så här nära semifinalen. Vad tänkte du, pojke?
Vet du hur det här kommer se ut på papper?
Tack.
Tack för att du inte sa att de var mina.
Prata aldrig med mig igen.
-Vad la du i min dricka? -Släpp mig!
-Vad la du i min dricka? -Jag la inget i den!
Släpp mig! Släpp mig, Alejandro!
Straffa dig själv hur mycket du vill,
men dra inte in mig i din skit igen!
Alejandro, jag la inget i den.
BRÖSTCANCER
-Hallå, hallå! -Jag kommer.
Har du inget bättre för dig?
Varför börjar du inte fiska? Köp en båt eller nåt.
-Hur var kemoterapin? -Fascinerande. Som alltid.
-Så, nåt nytt med fallet? -Vi hittade några fingeravtryck.
Vi får se om de matchar den misstänktes.
Vad är allt det här?
Gud. Börja inte, snälla. Jag vet vad du tänker säga. Låt det vara.
-Gud. Fallet blev kallt. -För att vi inte kunde lösa det.
Och nu har vi en död till, Daniela Marin.
Jag vet att de är kopplade, Sully. Jag kan känna det.
-Du. Räck mig lådan på mitt skrivbord. -Herregud.
Ja.
Tack. Gissa vad det här är.
Hämndporr?
Nej, det är hemmavideor som låg gömda bakom en vägg hemma hos Daniela.
Ett band saknas.
-Nummer 35. -Och?
Det måste vara filmen från kvällen på stranden
med Alejandro och allihop. Jag kollade datumen.
Band 35 fanns i huset när vi samlade in alla bevis.
Det finns fotobevis på det, och nu är det bara försvunnet.
Det vore inte första gången som bevis försvann ur polisens förvar.
Ja, men just det bandet vi behöver?
Kom igen, gamle man. Du vet bättre. Det är ingen slump.
Herregud. Jag vet att du hatar när jag säger det här, men du är sjuk.
När man är sjuk behöver man vila, och när du blir besatt som du är just nu…
Titta på allt det här. Du får ingen vila.
Ja, och vet du vad?
Ta en titt på det här.
Ja.
Hon fick ihop det med maken.
Hon var på begravningen för att hon var skyldig
och hon hamnade i hans säng på grund av den skulden.
Saliga är de som vandrar i fullkomlighet,
de som lever efter Herrens läror.
Saliga är de som tar hans vittnesbörd,
de som av allt hjärta söker honom.
-Må hans stora namn upphöjas och helgas. -Amen.
I den värld som han har skapat efter sin vilja,
må han låta sitt rike komma till makt.
Såja.
Mr Thompson, vi beklagar. Vi gör allt vi kan.
Om ni har några frågor eller tankar…
…dra er inte för att höra av er.
Ja? Vad kan jag hjälpa dig med?
Hej?
Hej. Jag är här angående barnflickejobbet.
Ja, visst. Kom in.
Just det. Håll den här.
Följ mig. Ursäkta röran.
Vad heter han?
Hugo.
Jag heter Daniela.
-Hej. -Är du okej?
Ja, jag är bara trött.
Har vi fått veta nåt om fingeravtrycken vi hittade hos Daniela?
Ja. Vi har en matchning.
-Och? -Du kommer att älska det här.
Ser man på.
Vad förväntade du dig?
Jag kunde inte låta flickan mobba Luis. Det var för hans eget bästa.
Nej. Du gjorde det inte för hans skull. Du gjorde det för din skull.
Allt handlar alltid om dig.
"Hon borde be mig om ursäkt."
Allvarligt?
Vem är 12-åringen här, du eller han? För ibland undrar jag verkligen.
Jag hoppas att du inte löser alla dina problem så här.
ERNESTO - POLISEN KOMMER FÖR ATT UNDERSÖKA PENGARNA.
VI KOMMER ATT TA DEN SKYLDIGE.
Carmen?
Luis, har du sett Carmen?
Luis, har du tagit nåt ur smutstvättkorgen?
Har du tagit nåt? Ja eller nej, Luis. Jag pratar med dig.
-Har du tagit nåt från… -Lakanen.
Så ni inte skulle veta att jag kissade i sängen igen.
-Var är lakanen? -Jag kastade dem i soptunnan.
Hallå!
Jag har ringt dig sex gånger.
Polisen tog in Sofía för förhör.
Kan du tala om vad som pågår?
-Inget. -Du undanhåller nåt från mig.
Inget. Jag menar, vi såg Daniela på återträffen.
Det är väl normalt för dem att förhöra alla hennes kontakter?
Är det normalt för polisen att gripa henne?
Eller tror de att ni alla var inblandade i det som hände?
De förhörde mig häromdagen. Ska du också förhöra mig eller?
Varför sa du inte till polisen att Sofía bodde här?
För att jag fick veta att Sofía var här efter förhöret.
Jag tyckte inte att det var viktigt. Och vad är det med dig?
Tyckte du inte att jag behövde veta att Sofía är ditt ex heller?
Du har aldrig pratat om henne.
Måste jag verkligen få veta det här av din pappa?
Det var länge sen.
Dessutom… Älskling, kom här.
Jag vill bara veta om jag borde oroa mig.
Du har inget att oroa dig för.
Jag svär.
Vi hittade fingeravtryck hemma hos Daniela Marin…
…som matchar dina.
Så, jag måste fråga dig,
var befann du dig kvällen då Daniela mördades?
I mitt hotellrum.
Vi vet att du var i Marcos Herreros bil till kl 01:45.
Så vad gjorde du efter det?
Jag åkte till International Inn.
Det var där jag bodde.
Så du bodde på ett motell, inte ett hotell.
Varför ljög du för Marcos om det?
Det är inte lätt att säga till nån man inte har sett på 20 år
att man inte riktigt haft turen på sin sida.
Ja.
Du hamnade i lite trubbel, eller hur?
Du hängde på några mindre trevliga klubbar i Tampa
och blev gripen några gånger i razzior.
Morgonen efter återträffen bjöd Daniela hem mig på kaffe.
Vi hade jättetrevligt.
Vi skrattade mycket.
Pratade om förr i tiden.
Fråga hennes son om du inte tror mig.
Hennes son.
Vet du, av alla barnvaktsjobb i Miami
tyckte jag alltid det var väldigt märkligt att Daniela hamnade hos just Hugo.
Det här är Jessica Thompson,
kvinnan som dog i er vän Alejandros olycka,
med sitt nyfödda spädbarn Hugo.
Jessica Thompsons familj blev Danielas familj.
Hur fan gick det till?
-Jag vet inte. -Vet du inte?
Båda hade mist nån.
De var väl ensamma.
Och Hugo fick en ny mamma. En som alltid älskade honom.
Har jag förstått rätt?
Du vill leta efter nåt i soptippen?
Exakt. Min son kastade nåt som jag behöver få tillbaka.
-Nåt viktigt. -Varsågod.
Ditt kvarters sopor finns i sektion 14.
-Okej, tack. -Du.
Är du inte borgmästarkandidaten?
Gör mig en tjänst och berätta inte det här för nån. Okej?
Okej?
ZON 14
FÖR EN BÄTTRE FRAMTID BRADY
Den här dagen trodde jag aldrig att jag skulle få se.
Var inte så melodramatisk, Gabriela. Det är inte din stil.
Är det så svårt för dig att kalla mig "mamma"?
Det är normalt för mig att bli glad att se dig. Du är min lilla flicka,
även om du inte har pratat med mig på åratal.
Vill du verkligen prata om varför vi inte pratar?
Ana, jag vill bara reda ut saker. Få tillbaka vår relation.
Jag kom inte hit för att småprata.
Jag antog det.
Du behöver pengar, eller hur?
Och det måste vara mycket eftersom du nedlåter dig till det här.
Jag vill inte ha ett lån. Jag är här för att prata affärer.
Jag vill sälja dig min andel av arvet,
huset i Holbox och tomterna.
Okej.
Allt din far och jag har gjort var för din skull.
Vi har arbetat hårt för allt det här.
Seriöst?
Du vet inte vad det innebär att arbeta.
Vi är visst mer lika än du tror, dotter.
Hur som helst, kontakta dina advokater angående detaljerna.
Får jag be om nåt i gengäld?
En avskedskram.
Det blir fint att se er alla på Luis födelsedag.
Jag ser fram emot att träffa mina barnbarn.
-Hej. -Hej.
Danielas mobil. Några dagar före sin död fick hon ett par sms.
-Nåt bra? -Annars skulle jag inte vara här.
OKÄND - I MORGON. STUDENTÅTERTRÄFFEN.
KOM DIT ANNARS AVSLÖJAR JAG ALLT.
Det var som fan.
Även om vi inte haft kontakt på sistone,
var vi de sista som såg henne i livet.
Så de måste förhöra oss. Jag är ledsen att du måste gå igenom det här.
Nej, nej. Det är jag som är ledsen att ni måste gå igenom det här.
Daniela var er vän. Det som hänt är fruktansvärt.
Jag hoppas de hittar den skyldige snart
och att det här kan få ett slut en gång för alla.
Vi får hoppas det.
Förresten, var Marcos din första pojkvän?
Vi berättar allt för varandra.
Eller hur, älskling?
Jag berättade att vi dejtade på college.
Det var uppenbarligen länge sen.
Och det betydde inget. Vi var barn.
Vi visste inte vad vi ville.
Sant, det är väldigt länge sen.
Jag blev lite överrumplad just nu,
men om det besvärar dig eller gör dig obekväm
kan jag ta in på motell.
-Nej. Absolut inte. -Och jag är ledsen att vi inte nämnt det.
-Jag ber om ursäkt. -Nej, nej.
Vi har pratat om det och det är inga problem.
-Du är välkommen i vårt hem. -Säkert?
-Tack. -Ja.
-Skål då. -Skål.
Skål.
Ursäkta mig. Jag är strax tillbaka.
-Skål, raring. -Skål.
Du är vacker.
Det här är jäkligt god sushi, eller hur?
Dyr.
Deras unagi…
Jisses.
Men med alla pengarna du stal från mig har du råd nu.
Vet du vad jag inte är förtjust i?
Att du inte ringer tillbaka.
Jag har inte dina pengar just nu, Bernie. Jag är ledsen.
Nej, jag är ledsen.
För du kommer snart att sitta rejält i skiten, min kära.
Min pappa har mer pengar än du kan föreställa dig.
Miljoner som han inte har tvättat än.
Och gömmer han dem hemma?
Om jag får tag i koden, så har vi mer än nog för att åka till Colombia
och göra vad vi vill.
Om din pappa kommer på oss tar det hus i helvete.
Han kan inte göra nåt. Det är svarta pengar.
Med så mycket pengar kan vi åka till Colombia och göra vad vi vill.
Vi kan hjälpa utsatta människor.
Som Robin Hood?
Det är vansinne. Att stjäla från din pappa…
Vänta.
Jag kan skaffa tillbaka dina pengar. Mycket mer, Bernie. Jag svär.
Jag vet exakt hur.
Vi beställde sake. En sista skål.
Toppen.
Vad sägs om en drink nån annanstans?
-Ja. Det vore trevligt. -Ja.
-Utsökt. -Följer du med?
-Ja? -Ja.
-Eller borde vi åka hem? -Nej. Kom igen. Vi går och dansar.
-Okej. Låt oss betala då. -Jag betalar.
-Det behövs inte. -Jag vill.
Jag betalar. Tänk inte ens på det.
Var fan har du varit?
Jag har försökt ringa hela dagen.
Jag pratade med polisen.
De kommer att utreda pengarna.
Vad är det?
Pedro.
Det är jag. Vi kan lita på varandra. Du kan prata med mig.
-Jag stal pengarna från kampanjen. -Vad?
Jag är i knipa och behövde pengarna.
Sen försökte jag få tillbaka dem men kunde inte.
Helvete. Helvete, Pedro.
Men hur kunde du?
-Om det här kommer ut… -Nej.
Ingen får veta det här.
Så varför i helvete berättar du för mig?
För att jag behöver dig.
Kan jag räkna med dig?
Självklart.
Vad gör du, Pedro?
Vad gör du?
Pedro? Är du okej?
Du.
Lyssna…
Pedro.
Du, vänta, Pedro!
Vänta! Du, vänta!
Pedro, vad är det?
Du, Pedro!
Det var länge sen jag var här.
-Eller hur? -Ja.
-En omgång shots? -Ja, tequila.
Jag köper dem.
Gör det, älskling.
Jag saknade det.
Vänta, vänta, vänta.
Du är vaken.
Vi får pengarna den här veckan.
Jag säljer min del av arvet till mamma.
Det är allt.
Det är över. Du lämnar tillbaka dem och vi kan glömma det här.
RODRIGO INKOMMANDE SAMTAL
SAMTAL AVVISAT
Förlåt, señor Rodrigo. Det var inte meningen att störa.
Ingen fara. Kom in.
Ibland kommer jag in här och tror…
…att han fortfarande ska finnas här.
Du vet?
Samma här.
Jag hittade hans dagbok.
Jag visste inte ens att han hade en.
"Semifinalen är i morgon,
-och jag orkar inte längre." -…jag orkar inte längre.
"Jag vill skrika till pappa och hela världen…
-…och hela världen… -…att jag är trött,
att jag inte vill simma längre,
att jag inte orkar mer.
-…att jag hatar det. -…att jag hatar det!"
Visste du det här, grabben?
Att han inte tyckte om att simma?
Att han gjorde det för att jag bad honom? Att han hatade det?
Det krossar mitt hjärta.
Inte bara det att han dog så ung.
Utan insikten om att jag inte kände honom.
Jag trodde du hade somnat.
Jag känner för att göra vad som helst utom sova.
Den som är full och däckad är stackars Isabel.
Så går det när man blandar. Skål.
Det var länge sen jag hade så roligt.
Det var som… som att gå tillbaka i tiden, eller hur?
Vi festade, okej?
Firade vår examen.
Jag minns inte att nåt märkligt hände den kvällen.
Förresten, provresultaten visade att Alejandro hade tagit ecstasy.
Jag vet inte. Jag tog inget. Jag höll mig till alkohol.
Vet du var han fick drogerna?
Nej. Han festade senare än vi.
Det är allt jag vet.
Okej.
Ni får inte lämna delstaten Florida förrän utredningen är klar. Förstått?
Det gäller era vänner också.
Vad har hänt med din arm? Har du skurit dig?
Jag… Jag… Jag ramlade av cykeln.
Det är bara ett litet skrapsår.
Räddningstjänsten. Vad har hänt?
Snälla hjälp mig.
De… De tänker inte hjälpa mig.
Jag behöver nån nu. Nu.
Skicka nån…
De tänker inte hjälpa mig.
Så hon dog inte i kollisionen.
Hon säger "de". "De tänker inte hjälpa mig." Plural.
Jag visste det, Sully.
Jag visste det när jag såg bakdörren öppen.
Hon och Alejandro var inte ensamma där vid olyckan.
Undertexter: Kristina Donnellan