Tenkrát a teď
SOUČASNOST
Čau. Řekni, žes měla lepší noc než já.
No, Ana se vrátila v sedm. Pedro v deset.
Od té doby nevyšli z domu.
Žádný podezřelý pohyb.
Fajn. Tak je sleduj,
protože jakmile nám povolí nainstalovat ty mikrofony, jdeme tam.
Tak jo. Ahoj.
Našla jsem to.
Víte, že mám dneska volno?
V tom autě jeli všichni.
Alejandro umřel před tou nehodou.
A Jessica Thompsonová řekla policii „oni mi nepomůžou“.
Takže víme, že tam byl víc než jeden člověk.
- I když říkají, že tam nebyli. - Tak pojďte.
Děkuju.
- Dáte si kafe? - Tak jo.
Máte to tu hezký.
No, takže…
Přemýšlela jsem,
proč nejde dohledat ten taxík, co je měl všechny zavézt domů.
Tak jsem zapátrala
a na luxusních čtvrtích je fajn to, že jsou všude bezpečnostní kamery.
Tenhle taxík jel po ulici,
kde za rohem bydlí Marcos Herrero.
Tu noc ve 4:35.
Hej.
- Já to udělám. - Ne.
- Asi to nespadlo samo. - Nech mě. Zvládnu to.
To je Flora z práce.
Tak vy jste ta slavná Flora?
Nerudová, to je moje žena Lisa.
Ráda vás konečně poznávám, Liso.
Johnny vás pořád vychvaluje.
Je to skvělý parťák.
To mu neříkejte. Už tak má dost velké ego.
Jo, díky.
Zvětšíme to a zjistíme espézetku.
To jsem udělala.
Ten taxikář na nás už čeká na policejní stanici.
Moc mě mrzí to vaše volno.
No jo. Už jdu.
Promiň.
- Budeš v pohodě? - Jo, budu.
Přijdu brzo.
- Těšilo mě, Liso. - Mě taky.
Detektivové, já nechci žádný problémy.
Z čeho byste měl problémy?
Nepřiznal jsem rito.
Co to znamená?
Nezapsal jsem jízdu.
Proto to firma nemá v záznamech.
Abych nemusel platit provizi.
Nebojte. To nás nezajímá.
Tu noc…
Vybavíte si, koho jste vezl?
Byla to skupinka chlapů a ženských. Samí dvacátníci.
Celou jízdu se tvářili hrozně vážně.
Víc toho nevím. Přísahám.
- Myslíte, že byste je poznal? - Jo.
Určitě.
Dobře. Děkujeme.
Nemáte zač.
Všechno nejlepší.
To fakt potřebuju.
- Co to je? - To je mem, tati.
Já vím, že to je…
Je ze mě kreslená postavička?
Jo, je.
Uklidni se. Třeba to ještě nevidělo moc lidí.
Má to dva miliony zhlídnutí na třech účtech.
Je z tebe virál, tati. To je příšerný!
Zlatíčko, to nevadí. Důležité jsou tvoje narozeniny.
- Máš oslavu… - Já oslavu nechci!
Řekneš mi, cos dělal na té skládce?
Už jsem to viděl.
Už jedu.
Sofío, mobil.
Někdo ti volal.
Kdo to byl?
Neřekneš mi pravdu?
Vím, že ti volal Danielin syn.
Proč? Jste teď kámoši nebo co?
Pomáhám mu s nějakými právními problémy.
Jo aha. Ty?
Jo, já. Jestlis zapomněl, práva jsem vystudovala.
Ten kluk neví, co s dědictvím po Daniele, a nemá na právníka, tak mu pomáhám.
- Konec výslechu? - Nevěřím ti ani slovo.
- Fakt? - Nevěřím ti ani hovno.
No dobře.
Řekneš mi pravdu.
Pravdou je, že mi nevěříš.
Nikdy jsi mi nevěřil.
Odpusť.
Promiň.
Mám v hlavě šílenej zmatek.
To, co se stalo včera…
Byla to chyba. To si myslíš, že? Žes to podělal.
Ty ses ani trochu nezměnil.
A je to moje chyba, jsem úplně blbá.
Zase jsem ti uvěřila.
Nikdy tě nezajímalo, co se mnou bude. Tenkrát ani teď. V tom je ten problém.
Dobré ráno.
Nevím, jak vy, ale já mám strašnou kocovinu.
Jo. Bylo to super.
Skvěle jsem se bavila. Musíme jít zas.
Jo.
Nezapomenutelný.
Že?
Tři miliony zhlídnutí a pořád to roste. A to jen u jednoho.
PEDRO CRUZ PRO LID
Memy, GIFy…
To stačí. Vypněte to, prosím.
- Vypni to. - Jo.
Jsou z toho i písničky. Musíme to zarazit.
V průzkumech se prudce propadáme. Už o dva body. Do zítra o čtyři.
Řeším imigraci a zdravotnictví.
- Ale budou si pamatovat tohle. - Jsi ve zprávách.
Francis Marwen napsal další článek.
O něm vůbec nechci slyšet.
Dals to Bradymu na zlatým podnose.
Brady to samozřejmě celé způsobil.
Využívá to video ve svůj prospěch.
Pedro, vyhlásili nám válku. Musíme se bránit.
Jestli na to přistoupíš, nebude cesty zpět.
Zapomeň na to video, soustřeď se na kampaň.
Nenech se chytit do pasti.
Při vší úctě, Ano,
Pedro už svůj tým má.
My rozhodujeme o tom, co je pro něj nejlepší.
Myslím, že Pedro přesně ví, co má udělat.
No… Ne. Nedovolím, aby Brady vyhrál,
tak proti němu použijeme všechno, co máme, jo?
Slyšeli jste. Do práce.
Chci nápady, návrhy, cokoliv, co toho kreténa vyřídí.
Co nejdřív odpoledne u mě v kanclu.
S fair play je konec.
PORUČÍK ELIJAH WILLIS MIAMSKÁ POLICIE
Chtěl jsi se mnou mluvit?
Jo, to povolení, o které jsi žádala, bylo zamítnuto.
Cože?
To ne. Jak to?
Willisi, já tam ty mikrofony potřebuju.
Potřebuju vědět, co si doma říkají.
Proč? Marcose Herrera jste vyslechli. Alibi se potvrdilo. Je z obliga.
To teda není.
Danielu Mariniovou někdo dva dny před zavražděním vydíral.
Máme ty zprávy a máme důvod si myslet,
že je dostali i všichni podezřelí včetně Marcose.
Nemáš důvodné podezření. Porušila bys čtvrtý dodatek.
Důvodné podezření mám. O čem to mluvíš?
Nemám dostatečné důkazy. Proto potřebuju ten odposlech.
Když soudce tu žádost zamítl, měl pro to svoje důvody.
V tom případě ten systém nefunguje a ten zatracenej vrah zůstane na svobodě!
Chtělas povolení k instalaci odposlechu. Odpověď je ne. Tečka.
Konec debaty.
To se mi snad zdá.
Krucinál!
Vím, že jsi naštvaný.
Kvůli té kamarádce, té rvačce, tomu videu, ale…
Luisi, nesmíme se kvůli takovým věcem rozhádat, jasný?
Fakt se moc omlouvám. Dělám, co můžu.
Nic neřekneš?
Luisi, já…
Co?
Víš, jak těžký je s tebou komunikovat, když to máš celej den v uchu?
Protože s tebou nechci mluvit!
To video viděl dokonce i učitel těláku!
Ale… Hej, Luisi, počkej.
Snažíme se to napravit, chápeš?
Nechceme, aby ses styděl.
Luisi. Já s tebou mluvím.
Luisi.
Překvápko!
Nechtěl jsem oslavu, a tys je pozvala?
Zlatíčko!
Máš narozeniny! Je to významný den.
Později budeš rád, žes je oslavil.
Hele, přišli kamarádi.
Běž si s nima pohrát.
LUISOVY 13. NAROZENINY
Proč jsi to udělala?
Jestli si chceš stěžovat, vrať se do kanceláře
a vymysli, jak zničit Bradyho
bez praní špinavýho prádla, protože ho sám máš dost.
Dej si cupcake.
Jsi krásná, dcerunko.
Šaty jsou dokonalé, ale nevím, co ta ozdoba.
Ne?
Máte ještě nějaké jiné, prosím?
Děkuji.
Isabel, seržantka Nerudová.
- Nevím, jestli si mě pamatujete… - Co tu chcete?
Musíme si promluvit. Je to důležité.
Nemám čas. Běžte pryč.
Marcos vám o tom nic neřekl, co?
To je jeho kamarád Alejandro.
Před 20 lety zahynul při autonehodě.
Vyšetřovala jsem to.
Vyslýchala jsem Marcose, Sofíu i všechny jejich kamarády kvůli vazbě na tu nehodu.
Cože?
Daniela byla taky jednou z nich.
A teď byla zavražděna.
Divné, že?
Nevím, co chcete.
Neřekli vám toho hodně, Isabel.
Co vám Sofía řekla, aby u vás mohla přespávat?
Že jí zamítli kartu.
Nic víc?
Nezmínila se o záznamu v rejstříku?
A že nemá alibi na noc, kdy byla Daniela zavražděna?
Panebože.
Myslíte, že ona…
- Že Marcos… - Myslím, že nám oba lžou.
Musím zjistit, ohledně čeho.
To není možné. Marcos by nic takového neudělal.
Dobře.
Věříte mu?
Je to váš snoubenec, že?
Takže mu musíte věřit, co?
Nemůžete před sebou nic tajit.
Není divné, že se vám o tom nezmínil?
Kdoví? Třeba říká pravdu.
Tak jako tak si zasloužíte to vědět.
Poslyšte…
Já vím, že tohle při plánování svatby řešit nechcete.
A mimochodem v těch šatech vypadáte božsky.
Ale věc se má takhle.
Dnes večer se musím dostat do vašeho bytu a nainstalovat tam pár mikrofonů.
- Nikdy. - Čím dřív to bude,
tím dřív zjistíme pravdu.
A vrátíme se ke svým životům.
Nebudu ho doma špehovat.
Fajn.
Takže se nikdy nedozvíme, jestli si berete vraha.
Isabel,
jestli Marcos nemá co skrývat,
tak se nemáte čeho bát, ano?
Potřebuju, aby u vás večer nikdo nebyl doma.
Jenom na hodinu, ano?
Věřte mi. Je to tak pro všechny nejlepší.
Jenom na hodinu. Prosím.
Napište mi, až budou všichni pryč.
Mimochodem, moc vám to sluší.
Sara Castillová.
PAS ŠPANĚLSKO, MADRID
Klidně si dejte načas.
Ne.
Jo, to je ona. Tahle.
Jo, to je určitě ona.
Měla pořezanou ruku. Hodně.
Ptal jsem se, jestli chtějí do nemocnice, ale říkali, že ne.
To je stoprocentně ona.
Tahle.
Ok. Pomůžu vám.
Půjdeme na večeři. Vrátní se střídají ve 21:00. To je vaše chvíle.
Belindo. Máme zelenou.
Za půl hodiny vyrážíme.
Dobře. Dostali jsme povolení?
Na dům Cruzových zapomeň.
- Napíchneme jenom Marcose Herrera. - Jo.
Ať je všechno vybavení nachystané.
Nechci ztrácet čas.
- Rozumím. - Čau.
Ahoj.
Jestli mě chceš pozvat na oběd, tak to musíme nechat na příště.
Mám šíleně moc práce.
Jdeme napíchnout dům.
Vypadáš vyčerpaně.
Ty vypadáš staře.
- Co kdybys to nechala na Belindě? - Co? To teda ne. Ty bys to udělal?
Vždyť jsi to zbožňoval. Odešels moc brzo.
No, nebylo to na mně.
Doma by mi to neprošlo.
Ale vážně. Mám o tebe strach.
Měla bys ubrat. Trochu si odpočinout.
Já vím. Ale to se prostě nedá.
- Je to moc osobní. - To mě právě děsí.
Vím, že za to můžou oni.
A dokážu to.
- Dobře. - Dobře.
Dobře.
Kampaň běží nonstop, co?
Pedro.
Koupil jsem mu slona. Pedro říkal, že je má rád.
Tak před pěti lety, ale díky.
Ernesto, je skvělé, žes přišel.
Díky za ten dárek.
Omluvte mě.
Haló?
Mluvil jsem s policií.
Získali jsme trochu času, ale musíme ty peníze co nejdřív vrátit.
Dobře. Jo, už na tom dělám.
- Panáka? - Prosím.
Nutně ho potřebuju.
Jak jako, že se to zpozdí? Jo, ale já ty peníze potřebuju.
Tyhle věci obvykle trvají, drahá.
Dělám, co je v mých silách.
- Dobře. - Co děti?
Neměl Luis tento týden narozeniny?
Jo, ale nechtěl oslavu.
- Zavolám pak. - Hej!
- Dáreček. - Díky, žes přišel.
Rodrigo.
To jsem ráda. Díky, že jsi přišel.
Kde je Marisa?
Děti se vás nemůžou dočkat.
Zlato, my taky, ale vzhledem k tomu, co teď řešíme,
Marisa nechce vycházet z domu.
Co se stalo?
Nedávno nás vykradli.
- A vy jste v pořádku? - Jo, nebyli jsme doma.
V noci se těžko spí, ale jinak jsme v pořádku.
A ví se, kdo to udělal?
Podezřelý je Alfonso, náš zahradník.
Pracuje pro nás 20 let. Pořád tomu nemůžeme uvěřit.
A jsou si jistí, že to udělal on?
No, on říká, že je nevinný.
Ale byl odpojený alarm i kamery.
Kdo jiný to mohl udělat?
To mě moc mrzí.
Ještěže jste v pořádku. Luisi! Nech to být. Na to je ještě brzo.
Pozdrav dědu Rodriga.
Pojď sem!
- Ahoj, dědo. - Ahoj!
Řekni, žes to nebyl ty.
Řekni, žes neokradl Alejandrovy rodiče.
Jsme v kritické situaci, jasný?
Nemohl jsem dovolit, aby si lidi z týmu všimli,
že se ty peníze ztratily.
Ne…
Ne, Pedro, prosím.
Dal jsem je do tašky a schoval ji tady v koši na prádlo.
Cože?
Ale Luis se zase počůral.
Povlečení hodil do toho koše, a když jsem druhý den přišel, byl prázdný.
Peníze byly pryč, povlečení taky. Nebylo tam nic.
Luis to všechno vyhodil do popelnice, abychom se o tom nedozvěděli.
Copak za to můžu?
Ale policie zatím nic neví a s Ernestem jsme…
Ernesto…
Navíc jsi to řekl Ernestovi.
Mami, někdo tě hledá.
Probereme to později. Do té doby buď v klidu.
Pojď.
Už jdeme.
Dobře.
Ne. Dneska ne.
Nebo možná v noci.
- Máte s sebou plavky? - Pardon.
Co tu dělají?
Já proti tvým hostům taky nic nemám.
Tak proto ta oslava.
Luis má narozeniny a oslavu si zaslouží.
Ale když ji můžeme využít, abychom se usmířili s Marwenovými…
Úsměv, Pedro. Jako když jsi na mítinku.
- Jdeme. - Jo, hned přijdu.
Běž napřed.
- Dobrý den. - Promiňte to zpoždění.
To nevadí. Díky moc, že jste přišli.
- Ahoj, Zoe. - Dobrý den.
Luis je s ostatníma v bazénu, můžeš se přidat.
- Zdržíte se, ne? - Jasně.
Francisi, potřebovala bych pomoct s dortem.
Pedro, nalij Shirley pití. To jsi džentlmen?
Jako doma.
Můžeme?
Jsem ráda, že jste tu.
Pozor, klouže to.
Jak je, Montse? Něco novýho?
Ty už nemůžeš být krásnější.
- Arturo. - Jak se máš?
- Dobře a ty? - Tady tě mám.
- Ráda tě vidím. - Výborně.
Náš host jde na čas.
Nejdeme na večeři jako rodina? Kdo je to?
Bylo neslušné ji nezvat. Tvůj táta byl pro.
- Zdravím. - Dobrý den.
Dlouho jsme se neviděli.
Dvacet let.
Vůbec ses nezměnil.
Máš dobré srdce.
A špatný zrak.
Jdeme na terasu?
Co tady sakra děláš?
Tvoje snoubenka mě pozvala.
Nechápu to.
Nevím, proč se Shirley trváte na tom, abychom všichni byli velcí kamarádi,
když jsou děcka dost velký na to, aby to vyřešily samy.
Jo.
Kdyby viděly, že se spolu jejich rodiče baví, přestože…
Takže tu nejsme kvůli dětem.
Jestli má váš muž problém s mým sloupkem, pozvání na dort nezmění…
Manžel nevěděl, že jsem vás zvala.
Jde o to, že nejsme spokojení s naším tiskovým mluvčím.
Musíme si najít někoho lepšího.
To má být nabídka?
Pedro s tím souhlasí?
To neřešte. Měl byste zájem?
Nepřestane útočit.
V debatách. V každým článku.
A ty si ho pozveš domů?
Na oslavu svýho syna?
To Ana, jasný? Říkám, že to nebyl můj nápad.
Proč se tě na tyhle věci neptá?
To je prostě Ana. Co můžu dělat?
To, že jsi tady, mi to taky neusnadňuje.
Jdeme.
Promiňte, hned jsem tu.
- Trochu, ne? Od… - Je to lepší.
Jo, protože ten předtím byl…
O tom ani nemluv.
Sofío.
Hledáš něco?
Záchod.
Ten je tady, vzpomínáš?
Jo.
Ale když už jsme tu…
Chci s tebou mluvit.
Hned jsem zpátky. Odskočím si.
Posaď se.
Co chceš?
Prosím?
Ptám se, co od Marcose chceš.
Nevím, co tím myslíš.
Tohle je 100 000 dolarů.
Když odejdeš a 20 let se neukážeš,
nebo klidně 60 let, tak jsou tvoje.
Sto tisíc dolarů.
Chceš se mě zbavit za každou cenu.
Co je? Co se stalo?
To jako vážně? Sto tisíc dolarů, abych odešla.
Co? Jak to myslíš, sto…
Sofío, já o tom nic nevím.
Stačí říct a už mě nikdy neuvidíš.
- Aspoň mi to řekni na rovinu. - Nic o tom nevím.
Sofío! Poslouchej mě! Sofío!
Ten hajzl.
Sto tisíc dolarů, tati? Fakt?
Sto tisíc dolarů, aby odešla?
Nedals mi na výběr.
Zbláznil ses nebo co? Nemáš trochu úcty?
Neměla kam jít. Co mám jako dělat, vykopnout ji na ulici?
Neneseš za ni odpovědnost, Marcosi.
Je to dospělá ženská, ne? Svůj život si dá do pořádku sama.
Odmítla 100 000, asi na tom není tak špatně.
Tomu se říká důstojnost. To slovo ty očividně neznáš.
Ne, ty mě teda poučovat nebudeš.
Jestli chceš všechno zahodit kvůli ženský, co ti dělá jenom problémy, tak prosím.
Nenechám tě zničit všechno, co celej život buduju!
Aha, co tím naznačuješ?
- Prodám kliniku. - Cože?
Je to těžký, ale prodám ji.
Jsi normální? To nemůžeš.
Silvia už k tomu chystá podklady.
Ale… Jak? Komu?
Dlouho jsem věřil, že na to budeš mít. Přísahám, že jsem tomu věřil.
Škoda.
Jdi do prdele.
Trvá to dýl, než jsem čekala.
Potřebuju ještě 20 minut.
Pojď, lásko.
- Už? - Jo.
- Proč? - Jsem unavený. Pojď.
- Dáme si ještě víno… - Ne, to stačilo. Pojď.
Řekneš mi, co se stalo?
Můj otec je prostě nemožnej.
Věděl jsem, že ta večeře je debilní nápad.
Vracíme se. Musíte okamžitě odejít.
Do prdele.
Poslouchejte, musíme jít.
Už v obýváku a v kuchyni končíte?
Ještě zbývá horní patro. Plus minus deset minut.
Máte pět minut. Musíme jít. Hned.
Strašně mě bolí hlava. Stavíme se v lékárně?
Ne, nikde zastavovat nebudeme.
Doma všechno máme.
No tak, lidi.
Dělejte.
Dobrou noc.
Uvidíme se zítra.
Řekneš mi, co se stalo?
Nic, lásko, dnešek byl náročnej.
Pojď sem. Pojďme do postele.
Teď musíme píchnout do vosího hnízda.
VÍTEJTE NA CENTRÁLE MIAMSKÉ POLICIE
Ty bohatý děcka si myslí, že jim všechno projde.
Tam, odkud pocházím, to tak bývá.
Takže tohle je nějaké vaše tažení?
Ne. To neříkám.
Jenom jsem to viděla už mockrát.
Průseráři dělají průsery. Ve většině případů jim to projde.
Kde se to ve vás bere?
To je jedno.
O co jde?
O nic.
Pojďte.
- Co se děje? - Nic.
- No tak. - V pohodě.
Nelžete mi.
Můj starší brácha…
Byl na jednom večírku a…
Jeden jeho spolužák, nějakej boháč…
v horním patře znásilnil jednu opilou holku v bezvědomí.
A…
Ona si to vůbec nepamatovala, jak byla opilá.
A ten bohatej kluk…
Domluvil se s kamarádama
a všichni zalhali.
Přišili to mýmu bráchovi.
A nenašly…
Nenašly se vzorky DNA, protože ten hajzl použil kondom.
Byla to nóbl rodina a…
Najali si nóbl právníka, zatímco my jsme třeli bídu s nouzí.
A…
Brácha dostal 30 let.
Nakonec se v cele oběsil na prostěradle.
Ježíši.
Vím, že to udělali, Sully.
A nedovolím, aby to těm bohatým děckám zase prošlo.
Promiňte.
Pojďte se mnou.
Danielo Mariniová.
Alejandro?
Alejandro.
Kdybych potřeboval právníka, pomohla bys mi?
Já?
Jo, ty.
Studovala jsi práva, ne?
Ale možná mě nenávidíš a nechceš mi pomoct ze zjevných důvodů.
Tak to není.
Vím, žes s tím neměl nic společnýho.
Odjakživa jsem hroznej srab.
Je načase se tátovi postavit.
A s tím potřebuju pomoct.
Jsem Pedro Cruz, kandidát na starostu.
Především jsem ale otec.
A když moje dítě ztratí oblíbenou hračku, bez které nemůže usnout,
udělám vše pro to, abych ji našel.
I když to znamená zdolat hory odpadu.
Volte mě a já se po hlavě vrhnu do řešení jakéhokoli problému,
ať je jakkoli špinavý.
Hlavně aby všichni obyvatelé města mohli klidně spát.
Stop. Myslím, že to máme.
Výborně.
RECEPCE
Ano?
Pošlete ji nahoru.
Díky.
Teda, pane Herrero.
Moc hezké.
- Vítejte. - Díky, že jste si udělal čas.
Jste v pořádku?
Ano.
Dobře. Můžeme si promluvit?
Možná.
Vy totiž vždycky přinášíte problémy.
V klidu.
Přišla jsem vám říct, co je nového v tom případu.
Danielu Mariniovou někdo vydíral.
Jo. Chtěl po ní milion dolarů.
Cože?
Milion? Jak to?
No, zdá se, že vaše kamarádka měla velké problémy.
A tolik peněz je dobrý motiv pro vraždu, ne?
Ale můžete být v klidu. Vy už podezřelý nejste.
Vy milion asi nepotřebujete.
Takže už žádné výslechy a nečekané návštěvy?
Jo.
Pachatele chytíme co nevidět.
No, budu vás informovat.
- Mějte se. - Vy taky.
Díky.
Postavte se sem, prosím.
Pošlete sem první skupinu.
Číslo čtyři.
Číslo čtyři. Super.
Určitě?
Omlouvám se.
Pardon. Číslo dvě.
- Číslo dvě? - Číslo dvě.
Číslo dvě.
Jo. Číslo dvě.
- Dobře. - Tak jo, můžeme…
Počkejte chvilku.
Říkal jste, že jedna z těch holek měla pořezanou ruku, ne?
Myslím, že jo.
Myslíte.
Takže nevadí, když vám prohledáme auto?
Nevadí, jenže já mám nový auto.
To předešlý bylo hrozně starý. Odvezl jsem ho rovnou na vrakoviště.
Dobře. To nevadí. Končíme.
Pošlete je zpátky.
Končíme.
Děkuju.
Sandovale, založ mi to prosím. Díky.
Vidíte, jak se smějí?
Takže si toho taxikáře koupil, co?
Ať děláte cokoliv, oni vždycky vyhrajou.
Pane, už zase volala ta soudní lékařka.
Jak zase? Kdy volala poprvé?
Dneska ráno. Neřekl jsem vám…
A sakra. Zapomněl jsem. Měl jsem papírování.
Zakládal jsem spisy a ten telefonát…
Co říkala?
Jo, říkala něco o té pitvě.
O té ženě z té nehody.
Ježíši.
Dobrá práce, Willisi. Dotáhneš to daleko.
Susan.
Sullivane.
- Ráda vás vidím. - Jo.
Mám výsledky analýzy tkáně.
Zřejmě jsem něco přehlédla.
Vidíte tuhle ránu? Tu, co měla způsobit její smrt?
Ten kus železa se k té krční tepně nedostal.
Původně.
Jsou tu dvě různě staré sraženiny.
První vznikla v důsledku nárazu a je povrchnější, než jsme mysleli.
Ale ta druhá je mnohem hlouběji. Vznikla o pár minut později.
Když byla poškozena ta tepna, což zapříčinilo smrt?
Takže Jessica Thompsonová nezemřela následkem nehody.
Prosím.
Policie. Co se stalo?
Pomozte mi, prosím.
Oni mi nepomůžou.
Někdo jí to železo zarazil dál do krku, co myslíte?
Jo.
Pomoc.
Ne!
Máte, co jste chtěla.
Z autonehody se stala vražda.
Ne. Co přesně ti řekla?
Nic. Že vědí, že Danielu někdo vydíral a chtěl milion dolarů.
A že to byl motiv pro vraždu.
Asi se chystají někoho zatknout.
Podezřívají někoho z nás?
Nevím. Mě už teoreticky ne.
A mají podezřelého?
Nevím. To mi neřekla a já se neptal.
Ahoj, Hugo.
Podělal jsem to. Mrzí mě to.
Hugo. Tys pil?
Neřídíš, že ne?
Hugo. Poslouchej mě.
Ty jsi za volantem?
Jestli jo, musíš okamžitě zastavit, ano?
Potřebuju si promluvit.
Chci vám všechno říct.
Dobře.
Hugo. Poslouchej mě.
To je dobře.
Teď ale musíš zastavit, ano? Řekni mi, kde jsi.
Řekni mi, kde jsi, a já pro tebe přijedu.
Hugo?
Já už nechci lhát.
Co to dělám?
Překlad titulků: Kristina Himmerová