Tenkrát a teď
„Drahý Hugo,
kéž bych ti to mohla říct osobně, ale nejde to.
Nečekala jsem, že člověku, kterého miluji nejvíc na světě, budu muset říct,
že jsem mu celý jeho život lhala.
Před dvaceti lety
jsme se spolužáky z vysoké udělali něco strašného, Hugo.
Byli jsme mladí.
Přísahám, že jsem se každý den svého života snažila
dát ti vše, co jsme ti vzali.
Být co nejlepší mámou.
Protože pro mě vždycky budeš mým synem, Hugo.
Nezvládla jsem to.
Proto bych ti to chtěla vynahradit.
Protože tě miluju
víc než cokoli jiného na světě.
Přijmi prosím tyto peníze.
To, co jsme ti vzali, se tím samozřejmě nevrátí.
Nejde to vrátit.“
Do prdele!
Co tady děláš?
Ahoj, Hugo.
Podělal jsem to. Mrzí mě to.
Hugo. Tys pil?
Hugo, poslouchej mě. Ty jsi za volantem?
Já už nechci lhát.
No tak, lidi! Pohněte! Do debaty nezbývá ani 24 hodin.
VOLBY STAROSTY OKRESU
Důstojný život všem.
To je slogan mé kampaně.
A za to budeme s vaší podporou bojovat.
Oživíme veřejná prostranství.
Pomůžeme rodinám s nízkými příjmy.
Postaráme se, aby všichni měli možnost vést důstojný život.
- Budoucnost… - Ochranářská politika,
při níž lidé nespoléhají na sebe, ale na vládu.
Ne, to není ochranářská politika, to je politika pro rozvoj města.
Něco vám přečtu. „Chci změnit to, co je třeba změnit.
Chci zvýšit životní úroveň všech. Chci rozvíjet hospodářství.
Chci vytvořit bezpečnější, zdravější a šťastnější město.“ Vaše slova?
Nemůžu si pamatovat všechno, co jsem kdy řekl.
Ale je to možné. Zní to jako já.
- Je to Nicolás Maduro. - No tak.
To je problém, víte? Přiznal jste, že zníte jako Nicolás Maduro.
To není fér.
Je to úplně vytržené z kontextu.
Do USA přicházejí tisíce lidí.
Proudí sem dennodenně, protože ve své zemi nejsou svobodní.
Co je tu čeká? Vy, který prosazujete to, co je přimělo uprchnout.
To jim chcete nabídnout?
Necháte ho nacvičit si úvod, nebo se do něj budete furt navážet?
Brady mu nedovolí ten úvod ani doříct. Ne.
Brady ho převálcuje.
Marwen zná Bradyho kampaň nejlíp.
Předvídá útoky.
Chcete vyhrát? Potřebujete Latinoameričany.
Potřebují svého zástupce a vy jím nejste.
Pomoc chudým rodinám je super, ale dělejte to tak,
aby to neznělo jako bolívarismus.
Jinak nemáte šanci.
Vy chcete změnit strategii, ale to je moje parketa.
Víte, kolik kampaní jsem řídil?
Jo, a kolik jich skončilo vítězstvím?
Můžeme pokračovat?
Zkusme to znovu.
Dáme si pět minut pauzu.
Po dvou letech změníme strategii,
protože ten chlap něco řekl den před debatou?
Podle Any to týmu prospěje.
Kdo kandiduje? Ana, nebo ty?
Marwen nám pomohl z té bryndy s tím videem,
a co se k nám připojil, získali jsme nové voliče.
Vždyť víš, že by se kampaň bez tebe zhroutila.
Já to vím taky.
No tak.
Agenti FBI už jsou na cestě.
Chtějí vidět účetní knihy. Už to moc dlouho zdržovat nemůžu.
Pedro.
Já jsem to účetnictví zmanipuloval.
Já ty peníze dostanu zpátky
a vrátím je, jo?
Věř mi.
Měl v autě tašku s penězi.
Děláš si srandu?
- Ty kráso. - Teď mi to řekli.
Hej, Campbelle, nikoho tam nepouštěj, jo?
Jeho matku někdo vydíral.
Chtěl milion dolarů.
Takže jestli ten člověk vydíral i její kamarády…
Bylo by to pět milionů dolarů.
Přesně tolik je v té tašce.
Že by je vydíral Hugo?
Ty zprávy přišly z jeho mobilu.
Počkat. To by znamenalo, že vydíral vlastní matku.
Ne.
Daniela nebyla jeho matka.
To byla Jessica Thompsonová.
Počkat.
To je ta žena, co před 20 lety zemřela při té nehodě.
To nedává smysl.
No, týden po pohřbu
Daniela nastoupila jako Hugova chůva a pak z toho bylo něco víc.
To je ujetý.
Jo, to je.
A dost podezřelý.
Co když to Hugo zjistil a rozhodl se vzít zákon do svých rukou?
Mohl Danielu zabít on?
Než se vyboural, zavolal mi a říkal, že mi chce říct pravdu.
Kristepane.
Umřela při té nehodě, ne?
O tom mluvím. Právě že ne.
Podle té zprávy ne.
- Ale… - Prosím!
- Půjdeme do vězení. - Uklidněte se!
- Sakra, nejsme vrazi! Ty krávo. - Sofío.
Křikem nic nezměníš.
Někdo do ní vrazil kus železa. Je to v pitevní zprávě. Někdo to udělal.
Šel ses podívat, jestli je mrtvá.
Tak jsem se spletl.
Nebo jsi ji bodl a házíš to na nás.
To myslíš vážně? Nevěříš mi?
Počkejte. Všechny jsem vás zachránil.
Nedělej hloupýho. Ty zas nevěříš nám.
Jenom říkám, co zjistili z pitvy!
- Hej, přestaň. - Hej! Sakra!
- Sofío. - Co?
Posloucháte se vůbec?
Sof…
Sofío!
Někdo tu ženu zabil.
Nevím. Před třemi dny to změnili.
Poslala jsem jim připomínky.
Počkáme na odpověď.
Neboj. Jo, to je dobrý.
Pošli mi to. Chci se na to podívat.
Už jdeš?
A na čtvrtek rezervuj stůl v Il Gabbianu. Díky.
- Vstalas brzo. - Jako každý den.
Akorát že ty nemusíš do práce.
- Promluvíme si? - Nevím.
Pošli mi soudní příkaz nebo ať ho pošle tvoje právnička.
Fajn.
Nevím, proč sis tátu musel takhle znepřátelit.
Protože to celý začal on.
Podle Sofíi můžeme vyhrát.
A jí věříš víc než svýmu tátovi nebo mně?
Hej!
Přijdu pozdě večer.
Do hajzlu.
To je vtip, ne?
Dotlačils mě k tomu. Cos čekal, že udělám, tati?
Nevím. Že si najmeš opravdového právníka.
To jsem čekal, ale spletl jsem se.
Já ale vím, že kliniku nemůžeš prodat
- bez souhlasu mého klienta. - Jo.
Podle katastru, do nějž jsem získala přístup,
vlastnila část kliniky tvá zemřelá žena.
Po její smrti zdědil ten podíl můj klient Marcos Herrero.
Váš klient by si měl dát pozor, co podepisuje,
protože ten podíl před lety přepsal na mého klienta.
Nevzpomínáš si, co?
Nevím, jestli je to tam dost jasné, nebo jestli chcete ještě něco vysvětlit.
Jsem výlučný vlastník.
Pojďme. Děkuju.
Dobrá.
Jsi výlučný vlastník a můžeš kliniku prodat.
Ale kdyby se objevily účty v daňových rájích a nepřiznané miliony,
byly by taky jenom tvoje, že?
Můj klient možná občas podepíše něco, co nečetl.
Ale taky ví o klinice dost věcí, které by mohl použít u soudu.
Rozhodni sám, jak daleko to zajde.
Prosím tě jenom o to, abys kliniku neprodával.
Ne, Marcosi. Soudním příkazem se neprosí.
Po dobrém jsem to zkusil mockrát.
Jo, ale já mám hrozný zlozvyk nekomunikovat s lidma na drogách.
Silvie.
Pardon.
Uvědomuješ si, že nejsem jediný, kdo má co skrývat, že?
Doporučuju vám, abyste si na mě dali pozor.
Arturo.
Tentokrát by sis měl dát pozor ty, Arturo.
Bylas skvělá! A já byl podělanej strachy.
Srdce jsem měl až v krku a bušilo mi takhle rychle, ratata.
Myslíš, že nás poženou k soudu?
Určitě ne. To si netroufnou.
Ne. A to eso, cos měla v rukávu.
Málem se posrali, když jsi zmínila ty daňový ráje.
No jasně. Vzpomínáš, jak jsme kdysi plánovali útěk do Kolumbie
a tys mi řekl, kolik má tvůj otec špinavých peněz?
A kdes vzal peníze pro toho vyděrače? Vybral sis je snad z účtu?
Ne. Došlo mi, žes musel poprosit jeho.
- Na zdraví. - Jo.
Zlato.
Původ peněz nejde vysledovat.
Nejde je vysledovat. Ty myslíš na všechno.
Tvůj otec je takový typ člověka.
- Jaký? - Vždycky má eso v rukávu.
Řekla, že vyděrači zaplatili.
- Co? - Jo.
Máme je. To je v podstatě přiznání.
Že zaplatili, ne že zabíjeli.
Stejně to je důkaz.
- Předáme to poručíku Willisovi. - Ještě ne.
Ne, to je z dřívějška. Pro jeho syna jsem nebyla dobrá.
Měly bychom počkat na něco průkaznějšího.
Průkaznějšího?
Ne, to je pravda.
Ta druhá věc. Nevím, co bych dělal, kdyby…
Máš k tomu odposlechu povolení?
Nedramatizuj to. Říkala jsem…
Kruci.
- Díky za vše. - Špehujeme je nelegálně?
Nedávej mi to. Baví mě to…
Super. Konečně máme důkazy, a nemůžeme je použít.
A můžou nás obě vyhodit.
Myslíš, že jsem jako on?
Jsi mnohem lepší, Marcosi.
To nedělej. Vzrušuješ mě. Nedělej to.
Budu se ženit.
Já vím.
Vezmeš si ženu jménem Isabel
a slíbíš jí lásku a věrnost až do konce života.
Fakt to uděláš, Marcosi? Opravdu?
Sakra.
Co to je?
Oni to našli.
Jsme v háji.
Třeba ne. Nevědí, že nemáme povolení.
Zjistí to.
Počkej. Nech mě chvilku myslet, prosím tě.
Pořád to ještě půjde využít.
- Už mě do toho nezatahuj. - Belindo…
Musela jsem to udělat.
Nešlo to nechat být jen proto, že to soudce nepodepsal.
Poslouchej mě.
Jestli z nich dostaneme přiznání,
na mikrofonech nebude záležet.
Jasný?
Bude to v pohodě.
Haló?
Ano, tady Marcos Herrero.
Seržantko Nerudová, zdravím. Jak je?
Ano, jsem ve svém bytě. Proč?
Tohle jsme našli k daňovým zvýhodněním pro firmy.
To v debatě nemám.
Ale Brady jo, takže si to nastuduj.
Brady ví, na co se připravuješ, a využil by mezer v tvých vědomostech.
- My je zaplníme. - To se mám naučit dneska?
Správně.
Ne, já tam zajdu.
Ernesto vám ty dokumenty nedal?
Všechny ne.
Omlouvám se. Kvůli té kampani je tu hrozný zmatek.
Většinou se navzájem ani nemůžeme najít.
Jste si vědoma, že neposkytnutí dokumentů znamená maření spravedlnosti?
Pánové, my chceme za každou cenu zjistit, kdo ty peníze ukradl.
Kde je váš manžel? Chceme s ním mluvit.
Vybrali jste si ten nejhorší den. Zítra je ta debata.
Připravujeme se na ni celou kampaň. Prosím vás.
Postarám se, abyste všechny dokumenty dostali co nejdřív.
Máte dva dny, jinak přijdeme na prohlídku.
Haló?
Poslouchám.
V případu došlo k vývoji.
Proto jsem si vás pozvala.
Zjistila jste, kdo to udělal?
Syn Daniely, Hugo, měl autonehodu.
Je v kómatu.
Cože?
Kdy se to stalo? Bude v pořádku?
To doktoři nevědí.
Má asi 50% šanci na přežití.
Ve které je nemocnici? Chci ho vidět.
Nejdřív si promluvíme.
V Hugově autě jsme našli sportovní tašku s pěti miliony dolarů.
To je spousta peněz.
To je.
Nevíte, kde se tam vzaly?
Jak to mám vědět?
Nedal jste je tam?
Tolik peněz nemám.
„Zítra. Setkání absolventů.
Přijď, nebo to všechno vykecám.
Milion dolarů od každého.
V pátek o půlnoci vám pošlu pokyny, kam peníze zanést.“
Dostal jste ty zprávy?
Víme to, protože vám je Hugo poslal. Nejen vám.
Zaplatila jste, že?
Cože?
Ne.
Děláte obrovskou chybu.
To si nemyslím. Našli jsme peníze a víme, že jste dostali ty zprávy.
No a? Chodí mi i zprávy o zázračných dietách.
Nebo od keňského prince, který mi chce darovat pozůstalost.
Ignoruju to.
- Nebrali jste to vydírání vážně? - Vždyť jsme nic neprovedli.
Nemám co říct, protože nemám co skrývat.
Popravdě?
Myslela jsem, že to je blbý vtip.
Všichni jsme na škole udělali spoustu hloupostí.
Podle mě to vydírání souvisí s tím, co se stalo před 20 lety,
kdy zemřel váš kamarád Alejandro a Jessica Thompsonová.
To si myslím.
Heleďte, já nevím, co po nás chcete,
ale my s jejich smrtí nemáme nic společného.
Ani s tím, co se děje teď.
Když se podívám na vaše bankovní účty, najdu tam něco?
Říkám, že o těch penězích nic nevím.
Takže mám v kanceláři pět milionů dolarů, které nikomu nepatří?
Neuvěřitelné.
Můžete jít. Děkuju, že jste si udělala čas.
Ten zmrd.
- Zmrd! - Klid, Pedro.
- Zapomeň na to. - Co? Jak?
- Jak bych mohl? - Hej, Ana má pravdu.
Ty prachy jsou pryč.
Když se je budeme snažit dostat, spojí si nás s tím vydíráním,
- s Danielou, tím klukem, se vším. - Ne. Nikdo proti nám nemá důkazy.
Dej mi klíče.
Tím bych si nebyl tak jistý.
Jsme v hajzlu.
Našli jsme u mě doma štěnice.
Cože?
Co? Dala je tam policie?
Ne asi. Byla to reality show. Jasně že policie.
Co když nás taky špehujou?
- Pedro, to nevíme. - Nevíme,
ale máme tu policistku pořád za zadkem.
Sakra. Musím se připravit na zítřejší debatu a…
Já to věděl.
Já věděl, že do toho ten zmrd byl zapletenej.
- Mohl dokonce zabít Danielu, ne? - Tobě hráblo.
- Jak to můžeš říct? - Proč by mi hráblo?
- Proč to nemůžu říkat? - Měl ty peníze a beze slova zmizel.
Možná mají pravdu.
Nevíme nic o něm ani o jeho vztahu s Dani.
Před pár dny jsme ani nevěděli, že existuje. Ne?
Nebo ho někdo z vás znal?
Pojďme.
Raz, dva, tři!
Foukej. Šup, Hugo.
Hezky!
- Hezky! - Všechno nejlepší.
Můj šikulka.
- Zajdu Hugovi pro dárek. - Dobře.
Šikulka.
- Mami. - No jo. Podívej.
Sluší vám to spolu.
- Jsem šťastná. - Mami.
Dani.
Co je ti?
Sofí…
Já si to nezasloužím.
Poslouchej. Máš krásnou rodinu a oni mají štěstí, že tě mají.
No tak, zopakuj to po mně.
- Mají štěstí, že mě mají? - Nahlas.
Mají štěstí, že mě mají.
Otevři pusu.
- Díky. - Není zač.
Dobrou chuť.
Těch kalorií se později zbavíme.
Jestli si Nerudová ověří informace u FBI, jsem v háji.
Pedro, jsi zbytečně nervózní.
Soustřeď se na tu debatu. Já se postarám o zbytek.
Měli jsme dostat peníze od tvé mámy, a nemáme ani cent.
Dělám na tom, ale nejsem Bůh.
FBI chce vidět účetní knihy, chápeš?
Jestli zjistí, že je Ernesto zmanipuloval…
Pedro, není ti nic?
Pedro, dýchej. Dýchej, prosím.
Uklidni se.
Pedro, klid.
- Ano. - Co je? Co je ti?
Pedro, počkej. Dýchej.
Dýchej.
Uklidni se.
- Alejandro? - Je mrtvej?
Proč tak hltáš, chlapče?
Je mrtvá.
Tobě něco je.
Za to, co se stalo Alejandrovi, nikdo nemůže.
A co když jo?
Co když tu nehodu někdo způsobil?
Pedro.
Co se děje?
Nic. Nic, to je dobrý.
Chlapče. Vychovala jsem tě dobře.
Jestli jsi mi o tom, co se tu noc stalo, něco zatajil…
Jestli jde o to, co se stalo Alejandrovi,
tak se zachovej správně.
Jestli to nechceš říct mně,
tak bys to měl povědět policii.
Dobré ráno.
Zaspal jsem.
Musím se připravit.
Nemusíš. Napsala jsem ti shrnutí.
Když si nebudeš jistý, podíváš se na něj.
Jak dlouho už jsi vzhůru?
Šla jsem na snídani s mámou.
Chtěla nám dát dárek pro Luise.
Omlouvala se za zpoždění.
Peníze?
Běž na snídani. Dnešek bude skvělý.
A nezapomeň na oční kontakt, jo?
Tohle si na sebe nevezmu!
Vezmeš si to ze tří důvodů.
Protože jsem řekla, potřebuješ slušné oblečení
a tví sourozenci budou mít stejné.
A proč musíme být oblečení stejně? Nejsme mimoni.
Mami, neunavuje tě pořád předstírat, že jsme dokonalí?
Co?
Co „co“?
- Co „co“? - Co?
Takže si odjedeš na celej rok. Na rok!
- To má být v pohodě? - Jo.
Je v pohodě nechat svýho kluka rok samotnýho?
Co si bez tebe počnu?
Chceš snad měsíc před národním šampionátem seknout s plaváním…
- To jako fakt? - …a jet se mnou?
Zní to mnohem líp.
- Děláš si srandu? - Srandu?
Představ si nás spolu, kdybych jel taky.
No, zamyslím se.
Miluju tě…
- Jo? - …ale tak moc ne.
Jak jako „tak moc ne“?
Hele, nech toho.
Ne. Ty vyhraješ ve všech soutěžích.
Jo, to všichni víme.
- A já… seženu práci v OSN… - Co ty?
Jo?
…a pak budeme hodně cestovat.
Budeme pořád na cestách.
A pak se zase setkáme.
A takhle to bude tisíc a jedenkrát.
Naštěstí vědí, že jsi můj syn.
Jinak by tě sem v těch botách nepustili.
Měl jsem se sejít se Silvií.
Mohlo mě napadnout, že tu budeš.
Chtěl jsem s ní mluvit o samotě.
Jo. Zavolals mojí právničce, tak mě napadlo, že se mě to týká.
Co se stalo?
Máme velkej problém.
Tohle jsem našel u sebe doma.
Kdoví, kolik jich tam ještě může být.
Nevíme, co vědí a co slyšeli.
Vím jenom to, že mají peníze toho vyděrače.
Předala mu je Silvia.
Jestli to praskne, máme problém.
Bojuješ na příliš mnoha frontách.
A já nejsem tvůj nepřítel.
Nejseš?
Ne.
Skutečný nepřítel je na policejní stanici
a přemýšlí, jak tě na doživotí dostat za mříže.
A vypadá to, že už jí k tomu moc nechybí.
Můžu ti pomoct se z toho dostat.
Jo? A co za to chceš?
Abych stáhl tu žalobu?
Stáhni žalobu a odstřihni se od té, co to všechno podělala.
Usaď se, Marcosi.
Já ti pomůžu. Jako pokaždé, když jsi potřeboval.
Chci slyšet ty nahrávky.
Je mi líto, to nepůjde.
Jinak Marcosovi všechno řeknu.
Nevyhrožujte mi.
Prosím.
On už to ví. Jasný?
Našel jeden mikrofon.
Prosím. Pomohla jsem vám.
To nedělej. Vzrušuješ mě. Nedělej to.
Budu se ženit.
Já vím.
Vezmeš si ženu jménem Isabel
a slíbíš jí lásku a věrnost až do konce života.
Fakt to uděláš, Marcosi? Opravdu?
POLIKLINIKA MIAMI
Belindo, nikomu o těch mikrofonech neříkej.
Ještě chvilku počkej, prosím.
Byla bych ti vděčná.
Ano?
Dobrý den.
- To je Ana. - Ráda vás poznávám.
- Těší mě, pane Brady. - Mě taky.
Pojďte se mnou.
Proč zrovna teď?
Dobře. Fajn.
Co se stalo?
Buď v klidu a soustřeď se.
Hele, Brady to určitě ví. Jsou toho plný zprávy.
- Použije to proti němu. - Co se stalo?
Jde o Ernesta. FBI ho vyslýchá
- kvůli zpronevěře peněz na kampaň. - Co?
- Vy jste to věděli? - Jistěže ne.
Fajn. Víte co? Do debaty zbývá jenom pár minut.
Takže se zhluboka nadechneme.
Díky.
- Zatkli ho? - Pojď.
V pořádku.
Kandidáti do studia, prosím.
Děkuji.
Díky.
Musíš se uklidnit.
Dýchej.
Pedro, poslouchej. Mám plán.
Jestli Ernesta použijou proti tobě, nic o tom nevíš.
Zrovna ses to dozvěděl, jo? A budeš spolupracovat
- s orgány. - Vše v pořádku? Už je čas.
Jsme připravení.
VOLBY 2022
Dobrý večer, vítejte u dnešní debaty
obou kandidátů na starostu okresu Miami-Dade.
Obvolala jsem pár lidí. Ty mikrofony byly všude.
- Dobře. - Starosta…
Ale bylo to nelegální. Bez povolení.
Takže to nemůžou použít.
Dobře. Díky.
…malým podnikům pro jejich zotavení.
Ty statistiky nezaměstnanosti ukazují…
Ta čísla mohou znamenat dvě diametrálně odlišné věci
podle toho, kdo je čte.
Občany Miami-Dade spíš zajímá,
- jak budeme stimulovat… - To není dobré.
- …vytvářet místa… - Snad mu to nějak oplatí.
To by měl. Jinak ho Brady převálcuje.
- Máme plán pobídek… - No tak.
…abychom do Miami-Dade přilákali velké podniky,
které mají potenciál nabízet tisíce nových pracovních míst.
Slyšíte něco konkrétního? Obávám se, že se snažíte prodat…
Co tady děláme? Nepůjdeme se najíst?
Nevěřím, že máte promyšlený plán…
- Musíme se přiznat, Ano. - Pedro, to ne. Ne.
Víš, co se stane, když něco řekneme?
Posereš si život, a navíc ho posereš i Marcosovi, Daniele,
Sofíe a mně taky, sakra.
Jakej život?
Já už nemůžu, Ano. Už to stačilo.
A jak by vám dobří lidé z Miami mohli věřit,
když je vaše pravá ruka právě teď v policejní vazbě?
Počkat. Jsem v šoku stejně jako…
A nezdá se, že v tom jel sám.
Já osobně bych nemohl věřit úsudku starosty,
který si pro řízení kampaně vybral takovéto lidi.
Myslím, že vám nebudou věřit ani dobří lidé z Miami.
Nebo chcete, abychom věřili, že to šlo mimo vás?
Dva lidi umřeli, Ano!
Pedro, ne.
Vím, že to bolí a je to těžký.
Ani já na to nemám sílu.
Nejjednodušší by asi bylo říct, že to pro mě není žádná velká rána.
Ale to by byla lež. A já nelžu.
Netušíš, jak strašně provinile se cítím.
Ale musíme být silní.
Jo. Podívej se na mě.
- Já nemůžu. - Ale můžeš, Pedro.
Protože jsi mi pomohl a já zase pomůžu tobě,
ale musíš mi věřit, jasný?
Potřebuju tě vedle sebe.
Už nechci o nikoho přijít, jasný?
Já…
Moje máma mě vedla k poctivosti.
A k tomu, abych věřil, že každý je nevinný, dokud se neprokáže opak.
A abych nechal rozhodnout soudy, něž sám začnu někoho soudit.
Domnívám se,
že spousta našich diváků ví, jaké to má následky,
když někoho zbrkle odsoudíme, a to já dělat nebudu.
Jestli jsem zdrcený?
Mám zlomené srdce?
My to ale všechno překonáme
a budeme silnější stejně jako toto skvělé město
po letech nezvladatelné kriminality.
Řekli byste, že se v Miami kvůli těm letem špatně žije?
Já ne.
A vím, že když se naši občané spojí, tak vytvoří místo,
kde se budou cítit bezpečně.
Obyčejní, skromní lidé jako má matka.
Mojí matce,
budiž jí země lehká,
byla dopřána špičková zdravotní péče, protože si to její syn mohl dovolit.
Ale spousta lidí si to tady dovolit nemůže
a pokaždé, když onemocní, jsou ohroženi na životě.
Proto chci, aby měli všichni občané Miami přístup k všeobecné zdravotní péči.
Chci, aby se na ulicích cítili bezpečně.
Chci, aby se jejich dětem dostalo co nejlepšího vzdělání.
Já totiž v občany Miami věřím
a opravdu nikdy za vás nepřestanu bojovat.
Tak co?
Ušlo to. Ale stejně se fotit nebudu.
A já myslela, že nejpřísnější bude Brady.
Udělalas to ty.
Máma ti ty peníze nedala.
Jen jsem jim dala dokumenty, co chtěli.
Isabel?
Pan Herrero to nezvedá.
- Tak mě pusťte nahoru. - Promiňte, to bez jeho svolení nemůžu.
Debile.
Nevím, co dělat. Musím platit tisíce účtů.
Co tvůj důchod?
Invalidní důchod nestačí.
Když do konce měsíce nezaplatím nájem, skončíme na ulici.
- Hugo to ví? - Tuší to. Není blbej.
Nechci, aby si dělal starosti. Nesnesu představu, že by byl bezdomovcem
- po tom, čím si prošel. - Dani, to se nestane.
Hej, podívej se na mě. Nedovolím, aby se to stalo.
Obě máme život na hovno. Není to fér.
To, co se tenkrát stalo, nám ten život pořádně podělalo.
Máš mě.
No jo, než tě zas zavřou.
Musíš dát výpověď, Sofío.
- To není tak snadný. - Máš na víc.
Bernie za mě zaplatil kauci. Jsem mu dlužná, Dani.
Za to, co jsme provedly, už jsme zaplatily dost, ne?
Ale koukni se na Pedra, Marcose a Anu.
Těm se daří. Až moc.
Co budeme dělat?
Za dva měsíce je setkání absolventů.
To je dobré načasování, co?
Načasování čeho?
Aby za to konečně zaplatili.
Překlad titulků: Kristina Himmerová