"Kære Hugo.
Gid jeg kunne fortælle dig det her selv, men det kan jeg ikke.
Jeg troede aldrig, jeg skulle sige til den, jeg elsker mest,
at jeg har løjet for ham hele livet."
"For 20 år siden gjorde mine studievenner og jeg noget frygteligt.
Vi var meget unge.
Jeg prøvede hver eneste dag af mit liv
at give dig alt det, vi tog fra dig.
At være den bedste mor.
For i mit hoved vil du altid være min søn, Hugo."
"Men jeg svigtede."
"Jeg prøvede at gøre det godt igen.
For jeg elsker dig. Højere end noget andet i verden.
Tag imod pengene.
De kan aldrig erstatte det, vi tog fra dig, men det er der intet, der kan."
Pis!
Hvad vil du her?
Hej, Hugo.
Jeg har dummet mig. Undskyld.
Hugo, har du drukket?
Hugo, hør efter. Kører du bil lige nu?
Jeg vil ikke lyve mere.
Skynd jer nu. Der er under 24 timer til debatten.
Et godt liv til alle.
Det er mit slogan. Og det vil vi kæmpe for med jeres støtte.
At genskabe de offentlige rum. At hjælpe lavindkomstfamilier.
At sørge for, at alle har mulighed for at leve et anstændigt liv.
-En fremtid... -Protektionistisk politik,
så folk bliver afhængige af staten.
Nej, det er ikke protektionistisk. Det kan få byen til at blomstre.
Lad mig læse noget. "Jeg vil ændre ting. Jeg vil skabe højere levestandard.
Økonomien skal vokse, så vi får en tryggere, sundere og gladere by."
Er det dine ord?
Jeg... Jeg kan ikke huske alt, hvad jeg tidligere har sagt.
Men ja, det lyder som mig.
-Det er Nicolás Maduro. -Altså!
Det er et problem. Du har lige sagt, at du lyder som Nicolás Maduro.
Det... Det er urimeligt.
Det blev taget helt ud af en sammenhæng.
Tusinder af mennesker strømmer til landet hver dag for at finde frihed.
Hvad finder de? Dig, med samme politik, som de er flygtet fra.
Vil du give dem det?
-Lad ham nu øve sine åbningsreplikker. -Åbningsreplikker?
Brady vil ikke lade ham tale færdig. Han æder ham levende.
Marwen kender Bradys kampagne bedst. Han foregriber bare angrebene.
Du er nødt til at få latino-stemmerne. De vil repræsenteres, og det gør du ikke.
Find en måde at hjælpe lavindkomstfamilier,
som ikke lyder kommunistisk. Ellers er du færdig.
Du vil ændre hele strategien, og det er mit område.
Jeg har ført mange valgkampe.
Ja, og hvor mange har du vundet?
Kan vi gå videre?
En gang til.
Vi tager en lille pause.
Efter to år skal vi nu ændre strategi, fordi han siger det, én dag før debatten?
Ana mener, det er godt for teamet.
Hvem er kandidaten? Ana eller dig?
Marwen hjalp os med videoskandalen, og siden han kom, er vi gået frem.
Hele valgkampen ville vælte uden dig. Det ved vi begge to.
Hold nu op.
FBI er på vej.
De vil se regnskaberne. Jeg kan ikke holde dem hen.
Pedro. Jeg fuskede med regnskaberne for din skyld.
Jeg skaffer pengene og betaler dem tilbage.
Stol på mig.
-Der var en masse penge i bilen. -Det er løgn? Hold da kæft.
Campbell, ingen må komme derind.
Hans mor blev afpresset.
For en million dollar.
-Hvis vennerne også blev afpresset... -Giver det fem millioner.
-Præcis, hvad der er i tasken. -Var det Hugo, der afpressede dem?
Sms'en kom fra hans telefon.
-Så afpressede han jo sin egen mor. -Nej.
Daniela var ikke hans mor.
-Hans rigtige mor var Jessica Thompson. -Hvad?
Hende, der døde i bilulykken for 20 år siden.
Hvordan hænger det sammen?
Tja, en uge efter begravelsen blev Daniela barnepige for Hugo
og bagefter meget mere.
-Det er sgu langt ude. -Ja, det er.
Og meget mistænkeligt.
Måske opdagede Hugo det og tog loven i egen hånd.
Kan han have dræbt Daniela?
Han ringede lige før ulykken og ville fortælle sandheden.
For helvede.
-Hun døde da i ulykken. -Nej, det er jo det, jeg siger.
Obduktionen viser, at det gjorde hun ikke.
-Vi ryger i fængsel. -Slap af!
-Vi er fandeme ikke mordere! -Sofia! Det hjælper ikke at råbe.
Nogen stak metalstykket ind i hende. Det viste obduktionen.
-Du tjekkede, om hun var død. -Jeg tog åbenbart fejl.
Eller også gjorde du det selv.
Seriøst? Tror du ikke på mig?
Hallo, jeg reddede jer sgu da.
Du tvivler da også på os.
-Obduktionen viser det, for helvede! -Slap nu af!
-Sofía? -Hvad?
Hør lige jer selv.
Sof...
Sofia!
Nogen slog hende ihjel.
De ændrede klausulen for tre dage siden.
Jeg har sendt nogle noter.
Vi venter på svaret. Bare rolig, det er fint.
Send mig det. Jeg vil se det først.
Går du allerede?
Og bestil bord på Il Gabbiano til på torsdag. Tak.
-Du er tidligt oppe. -Som hver dag. Du arbejder bare ikke.
-Vil du snakke? -Næh.
Du kan få din advokat til at sende mig en stævning.
Okay.
-Hvorfor støder du din far fra dig? -Det var ham, der begyndte.
Sofia siger, vi kan vinde.
Og hende stoler du mere på end os?
-Hallo! -Jeg kommer sent hjem.
For helvede...
Er det en joke?
Du har selv forårsaget det. Hvad skal jeg gøre, far?
Måske få dig en rigtig advokat.
Det troede jeg, du ville. Men jeg tog fejl.
Jeg ved i hvert fald, at du ikke kan sælge klinikken uden min klients samtykke.
Ifølge ejendomspapirerne, som jeg har, ejede din afdøde hustru en andel.
Efter hendes død arvede min klient, Marcos Herrero, derfor hendes andel.
Din klient burde have læst, hvad han skrev under på.
Han overdrog de andele til min klient for år tilbage.
Du kan ikke huske det?
Jeg ved ikke, om det står tydeligt nok, eller om jeg skal forklare det?
Jeg er eneejer af klinikken.
Kom. Tak.
Okay.
Du er eneejer og kan gennemføre salget.
Men hvis revisionen finder bankkonti i skattely eller sorte penge,
er de jo også dine, ikke?
Min klient læser ikke altid papirerne.
Men han ved en masse om klinikken, som kan bruges i retten.
Du bestemmer, om vi ender der.
Jeg beder dig kun om ikke at sælge.
Nej, Marcos. Man "beder" ikke med en stævning.
Jeg har sagt det pænt mange gange.
Jeg kommunikerer ikke så godt med folk, der tager stoffer.
Silvia.
Undskyld.
Du ved godt, at jeg ikke er den eneste, der har noget at skjule.
Jeg vil råde jer til at passe på.
Arturo.
Denne gang er det dig, der skal passe på, Arturo.
Du var fantastisk! Og jeg var skidebange.
Mit hjerte hamrede helt vildt helt oppe i halsen på mig.
Tror du, de går i retten?
Nej da! Det tør de ikke.
Og det es, du havde i ærmet.
De sked i bukserne, da du nævnte det med skattely.
Kan du ikke huske, da vi planlagde turen til Colombia,
og du fortalte mig om alle din fars sorte penge?
Hvor fik du ellers den million fra? Fra din egen bankkonto?
Nej, det tænkte jeg nok. Du spurgte ham.
-Skål. -Ja.
Søde skat!
Pengene kan ikke spores.
Det er helt umuligt. Du tænker på alt.
Din far er sådan en type, der altid har et es i ærmet.
-Hun sagde, at de betalte afpresseren. -Hvad?
Vi har dem. Det er en tilståelse.
-Ikke af drabet. -Men det er gode beviser.
-Lad os give det til kommissær Willis. -Ikke endnu.
Det er gammelt nag. Jeg var aldrig god nok til hans søn.
Vi venter på noget mere konkret.
Mere konkret?
Nej nej, det er sandt.
Det andet... Jeg ved ikke, hvad jeg havde gjort, hvis...
Fik du godkendt aflytningen?
Vær nu ikke så dramatisk.
Pis!
Udspionerer vi dem ulovligt?
Fedt. Nu, hvor vi endelig har beviser, kan vi ikke bruge dem.
Og vi kan blive fyret.
-Er jeg ligesom ham? -Du er meget bedre.
Lad være. Du tænder mig. Lad nu være med det.
Jeg skal giftes.
Det ved jeg.
Med en kvinde, der hedder Isabel.
Og du vil love at elske og ære hende resten af jeres liv.
Gør du det virkelig, Marcos? Gør du?
Pis.
Hvad er det?
-De har fundet den. -Sådan noget lort.
-De ved ikke, at vi ikke har en kendelse. -Det opdager de.
Okay, lad mig lige tænke, for fanden. Vi kan udnytte det.
-Du hiver ikke mig med ned. -Belinda.
Jeg var nødt til det.
De skal ikke slippe på grund af den dommer.
Hør nu her. Hvis vi kan få dem til at tilstå,
er mikrofonerne ligegyldige. Okay?
Det skal nok gå.
Hallo?
Ja, det er Marcos Herrero.
Kriminalassistent Neruda, hej.
Ja, i min lejlighed. Hvorfor?
Her er alt om virksomhedernes skattefradrag.
-Det er ikke i min debat. -Men det er i Bradys, så læs op på det.
Brady ved, hvad du har forberedt. Han går efter de blinde vinkler.
Skal jeg lære alt det i aften?
Nemlig.
Nej, jeg gør det.
-Ernesto har da givet jer papirerne. -Ikke alle.
Det beklager jeg. Valgkampen har været så hektisk.
Vi kan knap nok finde hinanden.
Tilbageholdelse af relevante papirer er hindring af politiets arbejde.
Det er os, der desperat ønsker at vide, hvem der stjal pengene.
Hvor er Deres mand? Vi skal tale med ham.
Det er den allerværste dag. Debatten er i morgen.
Vi har brugt hele valgkampen på at forberede os til den.
Jeg skal sørge for, at I får alle papirerne snarest.
I får to dage, ellers kommer vi med en kendelse.
Hallo?
Jeg lytter.
Der er nyt i sagen. Det var derfor, jeg bad dig komme.
Ved I, hvem det var?
Danielas søn, Hugo, var ude for et biluheld.
Han ligger i koma.
Hvad?
Hvornår skete det? Overlever han?
Lægerne ved det ikke.
De mener, han har cirka 50 procent chance.
-Hvilket hospital? Jeg vil se ham. -Vi skal tale sammen først.
Vi fandt en sportstaske i Hugos bil med fem millioner dollar i.
-Det er mange penge. -Ja, det er.
Hvor kom de fra?
Hvordan skulle jeg vide det?
-Du har ikke lagt dem der? -Så mange penge har jeg ikke.
"I morgen, gammel elevfest.
Kom, eller jeg fortæller alt.
En million dollar hver.
Fredag midnat sender jeg instrukser om, hvor pengene skal afleveres."
Fik du de beskeder?
Vi ved, at Hugo sendte dem til blandt andre dig.
-I betalte, ikke sandt? -Hvad? Nej da.
-I tager helt fejl. -Det tror jeg ikke.
Vi fandt pengene, og du modtog beskeden.
Jeg får også beskeder om mirakelslankekure.
Eller fra kenyanske prinser, som vil give mig deres arv.
-Jeg ignorerer dem. -Du tog ikke afpresningen alvorligt?
Hvorfor? Vi har ikke gjort noget galt.
Vi har ikke noget at skjule.
Helt ærligt?
Jeg troede, det var en joke.
Vi gjorde mange dumme ting på universitetet.
Jeg tror, det handler om det, der skete for 20 år siden,
da jeres ven Alejandro og Jessica Thompson blev dræbt.
Det tror jeg.
Jeg ved ikke, hvad du vil med os,
men vi havde intet at gøre med det dengang.
Og heller ikke med det nu.
Så hvis jeg kigger på jeres bankonti, finder jeg ingenting?
Jeg har jo sagt, at jeg ikke ved noget om de penge.
Så jeg har fem millioner dollar, som ikke tilhører nogen?
Utroligt.
Du må gerne gå. Tak, fordi du kom.
For helvede.
-For helvede! -Så, Pedro.
-Glem det. -Hvordan?
-Hvordan kan jeg det? -Ana har ret.
Pengene er tabt.
De vil bare forbinde os til afpresningen, til Daniela, til drengen og alting.
Nej, de har ingen beviser mod os.
Giv mig nøglerne.
Det er jeg ikke sikker på.
Vi er på røven.
-Vi fandt mikrofoner i min lejlighed. -Hvad?
Hvad? Var det politiets?
Nej, Pedro, det var til et realityshow.
Måske aflytter de også os?
-Det ved vi ikke. -Nej, men hende...
...hende kriminalassistenten er jo efter os.
Jeg skal være klar til debatten i morgen, og...
Jeg vidste det. Jeg vidste, at den skid var indblandet.
-Måske slog han Daniela ihjel. -Du er sindssyg.
-Sig ikke den slags. -Er jeg sindssyg?
Sofia, han havde pengene. Han stak af uden et ord. Så...
Måske har de ret. Vi ved intet om hans forhold til Daniela.
Indtil for nylig vidste vi slet ikke, at han fandtes.
Eller vidste I det?
Vi kører.
En, to, tre!
Pust, Hugo.
-Flot! -Tillykke med fødselsdagen.
Flot, min skat.
-Jeg henter hans gave. -Okay.
Hvor var det flot.
I passer godt sammen.
-Jeg er meget lykkelig. -Mor...
Dani.
Hvad sker der?
-Hvad er der? -Sofi...
Jeg fortjener det ikke.
Du har en dejlig familie, og de er heldige, at de har dig.
Gentag efter mig.
-De er heldige at have mig? -Højere.
De er heldige at have mig.
Åbn munden.
-Tak. -Værsgo.
Vi smider kalorierne senere.
Hvis Neruda krydstjekker med FBI, er jeg totalt på røven.
Du er alt for nervøs.
Fokuser på debatten. Jeg skal nok ordne resten.
Du sagde også, at din mor ville give os penge.
Ja, men jeg er ikke Gud.
FBI vil se regnskaberne, ikke? Hvis de opdager, at Ernesto har fusket...
Er du okay?
Pedro, træk vejret.
Tag det roligt.
Rolig, Pedro.
-Ana... -Hvad er der galt?
Pedro, træk vejret.
Træk vejret. Tag det roligt.
-Alejandro? -Er han død?
Hvorfor spiser du så hurtigt?
Hun... Hun er død.
Hun er død.
Du har det ikke godt.
Det, der skete med Alejandro, var ikke nogens skyld.
Og hvis det var?
Hvis ulykken var nogens skyld?
Pedro? Hvad sker der?
Ikke noget. Det er fint.
Min dreng, jeg har opdraget dig til at være en god mand.
Hvis du skjuler noget for mig om den nat...
Hvis det drejer sig om Alejandro, skal du gøre det rigtige, min dreng.
Hvis du ikke vil fortælle mig det, bør du sige det til politiet.
Godmorgen.
Jeg har sovet over mig.
Jeg skal forberede mig.
Det behøver du ikke. Jeg har lavet et resumé.
Så kan du altid støtte dig til det.
Hvor længe har du været oppe?
Jeg spiste morgenmad med min mor. Hun ville give os Luis' gave.
Hun beklagede forsinkelsen.
Penge?
Spis nu. Det bliver en stor dag.
Og glem ikke øjenkontakten.
Det tager jeg ikke på!
Du tager det på af tre grunde.
Fordi jeg siger det. Fordi du skal være fin.
Og fordi dine søskende har det på.
Hvorfor skal vi være ens? Vi er ikke minions.
Bliver du aldrig træt af at lade, som om vi er perfekte?
-Hvad? -Hvad hvad?
-Hvad?
Du rejser væk et helt år. Et år!
-Synes du, det er okay? -Ja.
At forlade din kæreste et helt år? Hvad skal jeg gøre uden dig?
Hvad gør jeg uden dig?
Siger han, at han vil droppe svømningen lige før finalerne og tage med mig?
Det lyder meget bedre.
-Du laver sjov, ikke? -Sjov?
Forestil dig os to sammen. At jeg tager med.
Lad os nu se.
Jeg elsker dig... men ikke så højt.
Hvad mener du med "ikke så højt"?
Hold nu op.
Nej, du vinder alle dine stævner.
Ja, det ved alle.
Og jeg får et job i FN...
-Ja? -Og bagefter rejser vi en hel masse.
Og bliver ved med det.
Og så mødes vi igen.
Og så gør vi det her tusind gange.
Heldigvis ved de, du er min søn. Ellers var de sko aldrig gået.
Jeg skulle møde Silvia. Jeg burde have vidst, du var her.
Vi skal tale sammen alene.
Du ringede til min advokat. Jeg tænkte, det nok var om mig.
Hvad sker der?
Vi har store problemer.
Jeg fandt den her derhjemme. Hvem ved, hvor mange flere der er?
Vi ved ikke, hvad de har hørt.
Men de har pengene fra afpresningen. Penge, Silvia afleverede.
Det kan ramme os lige i fjæset.
Du kæmper på for mange fronter. Jeg er ikke din fjende.
Nå, ikke?
Nej.
Den egentlige fjende er på politistationen,
i færd med at smide dig i fængsel resten af dit liv.
Og så vidt jeg kan se, er det tæt på at lykkes.
Jeg kan hjælpe dig med at komme ud af det.
Nå? Til gengæld for hvad?
At jeg dropper sagen?
Drop sagen, og få hende, der ødelagde alt, ud af dit liv.
Bliv gift, Marcos.
Jeg er der for dig, ligesom alle de andre gange.
-Jeg vil høre optagelserne. -Det går desværre ikke.
Ellers fortæller jeg Marcos alt.
Du skal ikke true.
Jeg beder dig.
Han ved det allerede. Han hørte det. Han fandt en af mikrofonerne.
Jeg hjalp jo dig.
Lad være, du tænder mig. Lad nu være.
Jeg skal giftes.
Det ved jeg. Du skal giftes med Isabel.
Og du vil love at elske og ære hende resten af jeres liv.
Gør du det virkelig, Marcos?
Belinda, du må ikke sige noget om mikrofonerne. Vent lidt.
For min skyld.
Ja?
Goddag, mr. Brady. Denne vej.
Hvordan kan det ske lige nu?
Hvad sker der?
Bare slap af, og koncentrer dig.
Jeg er sikker på, Brady ved det. Det er i alle nyheder.
-Han vil bruge det... -Hvad sker der?
Det er Ernesto. FBI efterforsker ham for underslæb med valgkampens penge.
-Vidste I det? -Selvfølgelig ikke.
Vi har et par minutter før debatten. Nu trækker vi lige vejret.
-Har de anholdt ham? -Kom.
Det er fint. Kandidaterne på scenen, tak.
Tak.
Du skal tage det roligt.
Træk vejret.
Pedro, hør efter. Her er planen.
Hvis de bruger Ernesto, ved du ingenting.
Du har lige hørt det. Og du vil gerne samarbejde
-med politiet. -Er alle klar? Det er nu.
Godaften og velkommen til aftenens debat
mellem Miami-Dades to borgmesterkandidater.
De havde anbragt mikrofoner i hele hans hus.
Javel.
Ulovligt. De havde ingen kendelse, så de kan ikke bruge det.
Okay, tak.
Arbejdsløshedstallene her viser...
De tal kan fortælle to helt forskellige historier,
alt efter hvem der læser dem.
Folk i Miami-Dade er mere interesserede i at vide, hvordan vi...
Det går ikke ret godt.
-...skabe flere job... -Han skal gå til modangreb.
Det håber jeg. Brady æder ham levende.
Vi har en plan for at lokke store virksomheder til Miami-Dade,
hvilket potentielt vil skabe tusindvis af nye arbejdspladser.
Hørte I noget specifikt? Du er meget...
Hvad nu? Skulle vi ikke spise?
Jeg tror ikke, du har en plan...
-Vi må tilstå, Ana. -Nej, Pedro.
Har du tænkt på, hvad der vil ske?
Du ødelægger både dit eget liv og Marcos', Danielas, Sofias og mit.
Hvilket liv?
Jeg kan ikke mere, Ana.
Hvordan skal folk i Miami kunne stole på dig,
når din egen højre hånd sidder i politiets varetægt?
Vent nu lidt. Jeg er lige så chokeret som...
Og han handler tilsyneladende ikke alene.
Personligt ville jeg ikke kunne stole på en borgmester,
der vælger sådan en mand som sin kampagneleder.
Og jeg tror heller ikke, folk i Miami stoler på dig.
Eller vil du have, vi skal tro på, at du stod på sidelinjen?
To mennesker er døde, for fanden!
Nej, Pedro.
Jeg ved godt, det er svært. Jeg er heller ikke stærk nok.
Det nemmeste ville nok være at sige, at det ikke var et hårdt slag for mig.
Men det ville være løgn, og jeg lyver ikke.
Du aner ikke, hvor skyldig jeg føler mig.
Men vi må være stærke.
Se på mig.
-Det kan jeg ikke. -Jo, du kan.
Du hjalp mig, og nu vil jeg hjælpe dig, men du må stole på mig.
Jeg har brug for dig.
Jeg vil ikke miste flere.
Jeg...
Min mor lærte mig at være ærlig.
Og at tro på, at alle er uskyldige, til det modsatte er bevist.
At vi skal lade retssystemet arbejde, før vi dømmer nogen.
Jeg tror...
...at mange af seerne kender konsekvenserne af
at blive for hurtigt dømt, og det vil jeg ikke gøre.
Er jeg rystet? Sønderknust?
Men vi kommer ud af det her,
og vi bliver stærkere, ligesom denne mægtige by blev
efter årene med høj kriminalitet.
Vil I kalde Miami et dårligt sted at bo på grund af de år?
Ikke mig.
Og jeg ved, at indbyggerne i fællesskab kan og vil skabe et sted,
hvor folk føler sig trygge. Almindelige, beskedne folk som min mor.
Min mor... Må hun hvile i fred.
...fik en fænomenal sundhedspleje, kun fordi hendes søn havde råd.
Men mange her i byen har ikke råd. Deres liv er i fare, når de bliver syge.
Derfor ønsker jeg, at alle i Miami får adgang til sundhedspleje.
Alle i Miami skal føle sig trygge på gaden.
Alle i Miami skal have den bedst mulige skolegang til deres børn,
for jeg tror på Miamis indbyggere.
Og jeg vil aldrig holde op med at kæmpe for jer.
Hvad så?
Ikke dårligt. Men jeg vil ikke med på billedet.
Han er hårdere ved dig, end Brady er.
Det var dig.
Din mor gav dig ikke pengene.
Jeg gav dem de papirer, de bad om.
Isabel?
-Marcos Herrero svarer ikke. -Så luk mig ind.
Beklager, ikke uden hans tilladelse.
Narrøv.
Hvad skal jeg gøre? Jeg har tusind regninger.
-Hvad med din pension? -Invalidepensionen er ikke nok.
Hvis jeg ikke betaler min husleje, ryger vi på gaden.
-Ved Hugo det? -Han har en mistanke. Han er ikke dum.
Jeg vil ikke bekymre ham, for jeg kan ikke holde ud, at han skal ende på gaden
-efter alt det, han har oplevet. -Dani, det sker ikke.
Se på mig. Det kommer ikke til at ske.
Du og jeg har et lorteliv. Det er ikke fair.
Det, der skete den nat, ødelagde vores liv.
-Du har da mig. -Ja, til du bliver anholdt igen.
Du er nødt til at droppe det job.
-Det er ikke så nemt. -Du fortjener bedre.
Bernie betalte min kaution. Jeg skylder ham, Dani.
Har vi ikke betalt rigeligt for det, vi gjorde?
Men prøv at se på Pedro, Marcos og Ana.
De klarer sig godt. Rigtig godt.
Hvad gør vi?
Om to måneder er der gammel elevfest. Er det ikke det rigtige tidspunkt?
Til hvad?
Til at få afregnet med dem.
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve