"Mīļais Hugo.
Kaut es to visu tev spētu pateikt pati, bet nevaru.
Es nekad nebūtu domājusi, ka cilvēkam, ko mīlu vairāk par jebkuru,
būs jāsaka, ka visu mūžu viņam meloju.
Pirms 20 gadiem
mēs ar koledžas draugiem izdarījām kaut ko briesmīgu, Hugo.
Mēs bijām ļoti jauni.
Zvēru, ka katru sava mūža dienu mēģināju
tev sniegt to, ko tev atņēmām…
būt labākā māte, kāda tev spēju būt,
jo manā sirdī tu vienmēr būsi mans dēls, Hugo.
Bet zinu, ka salaidu dēlī.
Tāpēc es mēģināju to vērst par labu.
Jo es tevi mīlu
vairāk par visu pasaulē.
Lūdzu, pieņem šo naudu.
Protams, tā nekad neatsvērs to, ko mēs tev atņēmām,
bet to nevar nekas."
Dirsā!
Ko tu te dari?
Sveiks, Hugo.
Es salaidu dēlī. Piedodiet.
Hugo. Tu esi dzēris?
Hugo, paklausies. Vai tu tagad brauc pie stūres?
Es vairs negribu melot.
MAIAMI
Ātrāk! Pasteidzieties. Līdz debatēm mazāk par 24 stundām.
APGABALA MĒRA VĒLĒŠANAS FLORIDA
DEIDA
Pienācīgu dzīvi visiem.
Tas ir manas kampaņas sauklis.
Un par to mēs ar jūsu atbalstu cīnīsimies.
Jāatgūst sabiedriskās vietas.
Jāpalīdz zelt ģimenēm ar maziem ienākumiem.
Jāparūpējas, ka visiem ir iespēja dzīvot pienācīgu dzīvi.
-Nākotne var… -Protekcionisma politika, kas liek
vairāk paļauties uz valdību nekā uz savu smago darbu.
Nē, nē. Šī nav protekcionisma politika.
Šī politika var palīdzēt pilsētai zelt.
Es kaut ko nolasīšu. "Es gribu mainīt to, kas jāmaina.
Radīt labāku dzīves standartu visiem.
Gribu palīdzēt augt ekonomikai.
Radīt drošāku, veselīgāku un laimīgāku pilsētu mums visiem."
Vai tie ir tavi vārdi?
Es nevaru atcerēties visu, ko esmu kaut kad teicis.
Bet jā, varētu būt es. Izklausās pēc manis, jā.
-Tas ir Nikolass Maduro. -Nu beidz.
Tā ir. Tā ir problēma, skaidrs?
Un tu atzini, ka tu izklausies tieši kā Nikolass Maduro.
Tas nav godīgi.
Tas ir pilnībā izrauts no konteksta.
Valstī ierodas tūkstošiem cilvēku.
Plūst uz šo valsti katru dienu, jo viņiem nav brīvības savējā.
Ko viņi te atrod? Tevi, kas sludina to pašu politiku,
kura viņiem lika bēgt no mājām.
Vai to tu gribi viņiem sniegt?
Vai ļausi viņam izmēģināt ievadvārdus
vai piesiesies viņam?
Breidijs neļaus viņam pabeigt ievadvārdus, nē.
Breidijs viņu noēdīs bez sāls, nolādēts.
Mārvens Breidija kampaņu zina labāk par jebkuru.
Viņš paredz uzbrukumus.
Gribi uzvarēt? Tev vajag, lai balso latīņamerikāņi.
Viņiem vajag, lai kāds viņus pārstāv, bet tu to nedari.
Palīdzi ģimenēm ar maziem ienākumiem, bet izdomā, kā,
lai neizklausītos pēc Bolivara komunisma.
Citādi tev nav izredžu.
Tu liec mainīt stratēģiju, bet tas ir mans darbs.
Zini, cik kampaņu esmu vadījis?
Jā, un cik daudzās esi uzvarējis?
Varam turpināt?
Mēģinām vēlreiz.
Piecu minūšu pārtraukums.
Pēc divu gadu darba mainīsim stratēģiju tā dēļ,
ko vienu dienu pirms debatēm saka tas tips?
Ana domā, ka tas nāks par labu komandai.
Kurš ir kandidāts? Ana vai tu?
Mārvens mums palīdzēja ar video ķezu,
un kopš viņa pievienošanās komandai vēlētāju atbalsts audzis.
Tu zini, ka bez tevis šī kampaņa aizies pa burbuli.
Un es arī.
Nu beidz.
FIB ķēries pie lietas.
Viņi prasīja grāmatvedības žurnālus. Ilgāk nespēju viņus aizkavēt.
Pedro,
es tevis dēļ sagrozīju ierakstus.
Es atgūšu naudu,
un es to atdošu, skaidrs?
Tici man.
Viņa mašīnā atrada somu ar naudu.
Tu muldi?
-Sasodīts. -Nupat man pateica.
Kempbel, gādā, lai neviens tur neieiet, labi?
Zinām, ka viņa māti šantažēja.
Prasīja miljonu dolāru.
Tātad, ja šantažēja arī viņas draugus…
Kopā tie būtu pieci miljoni.
Tieši tik, cik ir tajā somā.
Tad šantažētājs ir Hugo?
Īsziņas ir sūtītas no viņa mobilā.
Bet pagaidi. Tas nozīmē, ka šantažēja pats savu mammu.
Nē.
Daniela nebija viņa māte.
Viņa īstā māte bija Džesika Tompsone.
Paga.
Tā sieviete, kas nomira avārijā pirms 20 gadiem.
Kur tur loģika?
Nu… nedēļu pēc bērēm
Daniela kļuva par Hugo auklīti,
un vēlāk viņa kļuva par ko vairāk.
Tas ir slimi.
Jā, tā ir.
Un ļoti aizdomīgi.
Nu, ja nu Hugo uzzināja un nolēma
ņemt likumu savās rokās?
Domā, viņš varēja nogalināt Danielu?
Viņš zvanīja īsi pirms avārijas, teica, ka grib izstāstīt patiesību.
Pilnīgs sviests.
Bet viņa nomira avārijā, jā?
Tieši to es saku. Nenomira.
Sekcija liecina, ka ne.
-Bet ja mēs… -Lūdzu!
-Mūs visus iemetīs cietumā. -Nomierinieties!
-Bļāviens, neesam slepkavas! Maita. -Sofija.
Sofija, tava bļaušana neko nemainīs.
Kāds iegrūda tajā sievietē metāla gabalu, skaidrs?
Tas ir autopsijas ziņojumā. Kāds to izdarīja.
Tu aizgāji pārbaudīt un teici, ka viņa mirusi.
Acīmredzot kļūdījos.
Vai arī sadūri viņu un tagad gribi to piesiet mums.
Tu nopietni? Šaubies par mani?
Pag, pag, pag. Es izglābu visiem ādu.
Netēlo idiņu. Tu arī par mums šaubies.
Es tikai saku, kāds ir sūda autopsijas ziņojums.
-Ei. Beidz, beidz. Beidz. -Ei. Dirsā!
-Sofija. -Ko?
Jūs paši sevi dzirdat?
Sof…
Sofija!
Kāds to sievieti nogalināja.
Es nezinu. Viņi mainīja pantu pirms trim dienām.
Es aizsūtīju piezīmes.
Pagaidīsim atbildi.
Neuztraucies. Jā, viss kārtībā.
Atsūti man. Es gribu vispirms apskatīties.
Jau dodies?
Un rezervē ceturtdienai galdiņu Il Gabbiano. Paldies.
-Agri piecēlies. -Kā katru dienu.
Vienīgā atšķirība - tev nav jāiet uz darbu.
-Varam aprunāties? -Nezinu.
Ja gribi, atsūti man tiesas pavēsti vai pasaki, lai to atsūta tava juriste.
Nu ja.
Es tiešām nesaprotu, kāpēc tev tā jākonfliktē ar tavu tēti.
Nu, tāpēc, ka viņš to visu sāka.
Un Sofija saka, ka mēs varētu uzvarēt.
Un viņai tu uzticies vairāk nekā savam tētim un man?
Ei!
Es būšu vēlu, negaidi.
Bļāviens.
Tas ir joks, jā?
Nostādīji mani tādā situācijā. Tēt, ko tu domāji, ka darīšu?
Es nezinu. Dabū normālu juristu.
Nu, man šķita, ka tu tā darīsi. Bet es kļūdījos.
Jēdzu pietiekami, lai zinātu, ka nevarat pārdot klīniku
-bez mana klienta piekrišanas. -Labi.
Saskaņā ar īpašumu reģistru, pie kā guvu piekļuvi,
daļa klīnikas piederēja jūsu bijušajai sievai.
Līdz ar to pēc viņas nāves mans klients Markoss Errero mantojis viņas akcijas.
Varbūt jūsu klientam rūpīgāk jāskatās, ko viņš paraksta,
jo jau pirms gadiem viņš tās akcijas nodevis manam klientam.
Tu neatceries, jā?
Tā, es nezinu, vai tas dokuments ir gana skaidrs
vai arī gribi, lai tev vēl ko paskaidro.
Es esmu vienīgais īpašnieks.
Ejam. Paldies.
Nu labi.
Jūs esat vienīgais īpašnieks un varat pārdot.
Bet, ja auditā atklās kontus nodokļu oāzēs vai nedeklarētus miljonus,
arī tas viss būs tikai jūsu, vai ne?
Mans klients varbūt kādreiz kaut ko paraksta neizlasījis.
Bet viņš arī zina daudz ko par klīniku, ko varētu izmantot tiesā.
Jums jāizlemj, vai tas aizies tik tālu.
Es tikai lūdzu, lai tu neveic pārdošanu. Tas arī viss.
Nē, Markos. Tiesas pavēste nav lūgums.
Mēģināju ar tevi mierīgi runāt daudzas reizes.
Jā, man ir baiss ieradums nekomunicēt ar cilvēkiem,
kad viņi salietojušies.
Silvija.
Atvainojiet.
Tu zini, ka ne man vienīgajam ir kas slēpjams,
vai ne?
Es jums abiem ieteiktu būt ar mani daudz uzmanīgākiem.
Arturo.
Šoreiz uzmanīgam ir jābūt jums, Arturo.
Tu biji satriecoša! Un es biju bezjēgā pārbijies.
Man sirds kāpa pa muti laukā,
un tā dauzījās - tuk, tuk, tuk - tik ātri.
Jājautā, kā tu domā, viņi ies uz tiesu?
Nu nē. Viņi neuzdrošināsies.
Nē, nē. Un tas dūzis, kas tev bija piedurknē.
Viņi piemīza bikses, kad pieminēji kontus nodokļu oāzēs.
Protams. Neatceries? Pirms daudziem gadiem plānojām bēgt uz Kolumbiju
un tu man stāstīji, cik tavam tēvam daudz netīrās naudas.
Kur tu dabūji naudu izspiedējam?
Izņēmi no sava bankas konta?
Nē. Man jau tā likās. Man likās, ka palūdzi viņam.
-Prozit. -Taisnība.
Mīļais.
To naudu nevar izsekot.
To nekā nevar izsekot. Tu par visu padomā.
Tavs tēvs ir tāda veida cilvēks.
-Kāda veida? -Viņam vienmēr dūzis piedurknē.
Viņa pateica, ka viņi samaksājuši izpirkumu.
-Ko? -Jā.
Pieķērām viņus. Tā ir atzīšanās.
Ka samaksāja, ne ka nogalināja.
Vienalga labs pierādījums.
-Jāziņo leitnantam Vilisam. -Vēl ne.
Nē, no agrāka laika. Nekad nebiju gana laba priekš viņa dēla.
Domāju, mums jāpagaida kas taustāmāks.
Taustāmāks?
Nē, nē. Tā ir.
Otra lieta: nezinu, ko es būtu darījis, ja…
Saki, ka tev ir noklausīšanās orderis.
Nedramatizē. Es jau tev teicu…
Nu velns.
-Paldies par visu. -Izspiegojam viņus nelikumīgi?
Nedod tos man. Bija jautri…
Lieliski. Beidzot mums ir pierādījums, bet nevaram to izmantot.
Un mūs abas varētu atlaist.
Tu domā, ka esmu kā viņš?
Tu esi daudz labāks, Markos.
Nedari tā. Tu mani uzbudini.
Nedari tā. Nedari tā.
Es precos.
Jā, es zinu.
Tu precies ar sievieti, vārdā Isabela,
un tu solīsies mīlēt un būt viņai uzticīgs visu jūsu atlikušo mūžu.
Tu tiešām to darīsi, Markos? Tiešām?
Nu velns.
Kas tas?
Velns, viņi to atrada.
Esam dirsā.
Nav teikts. Viņi nezina, ka mums nav ordera.
Viņi uzzinās.
Labi, pagaidi. Lūdzu, ļauj man brīdi padomāt.
Vēl varam to izmantot mūsu labā.
-Neievelc vēl dziļāk mani. -Belinda…
Man bija tas jādara, skaidrs?
Es nevarēju viņus palaist tik tāpēc, ka tiesnesis neparaksta papīru.
Paklausies.
Ja panāksim, ka viņi atzīstas,
mikrofoni būs nesvarīgi.
Skaidrs?
Viss būs labi.
Hallo?
Jā, Markoss Errero klausās.
Seržante Neruda, sveiki. Kā jums klājas?
Jā, esmu savā dzīvoklī. Kas tad ir?
Viss, ko atradām par nodokļu atlaidēm uzņēmumiem.
Kas… Manā debašu runā tā nav.
Bet Breidijam ir, tāpēc līdz rītam izpēti.
Breidijs vienmēr zināja, ko tu esi sagatavojis,
vienmēr uzbruka tavām vājajām vietām.
-Aizpildīsim vājās vietas. -Tas jāizpēta līdz rītam?
Tieši tā.
FIB
Nē, nē, nē. Es aiziešu.
Man šķita, Ernesto jums iedevis visus dokumentus.
Ne visus.
Es atvainojos. Kampaņa plosās kā viesulis.
Pusi laika nespējam pat cits citu atrast.
Jūs apzināties, ka prasīto dokumentu neiesniegšana
ir tiesvedības kavēšana?
Kungi, tieši mēs
izmisīgi gribam noskaidrot, kas nozaga naudu.
Kur ir jūsu vīrs? Mums ar viņu jāaprunājas.
Šodien ir visnepiemērotākā diena. Rīt ir debates.
Gatavojāmies tām visu kampaņas laiku. Es jūs lūdzu.
Es parūpēšos, lai visi dokumenti ātri tiek nogādāti jums.
Jums ir divas dienas, vai arī mēs atgriezīsimies ar orderi.
Hallo?
Es klausos.
Ir jaunumi lietā.
Tāpēc es lūdzu jūs atbraukt.
Jūs noskaidrojāt, kas to izdarīja?
Danielas dēls Hugo cieta autoavārijā.
Viņš ir komā.
Ko?
Kad tas notika? Viņam viss būs labi?
Nu, ārsti nezina.
Viņi saka, ka viņa izredzes izdzīvot ir puse uz pusi.
Kura slimnīca? Man viņš jāredz.
Mēs vispirms aprunāsimies.
Mēs Hugo mašīnā atradām sporta somu ar pieciem miljoniem dolāru.
Tā ir liela nauda.
Jā, tā ir.
Ir kāda ideja, kā tā tur nonāca?
Kāpēc lai es zinātu?
Tad jūs to tur neielikāt?
Man nav tādas naudas.
"Rīt. Absolventu salidojums.
Ierodies, vai visu izstāstīšu.
Miljonu dolāru katrs.
Piektdienas pusnaktī
aizsūtīšu jums instrukcijas, kur naudu aizvest."
Vai saņēmāt šīs īsziņas?
Mēs to zinām tāpēc, ka Hugo tās sūtījis jums un citiem.
Jūs samaksājāt, vai ne?
Ko?
Nē.
Jūs pieļaujat milzīgu kļūdu.
Tiešām? Es tā nedomāju.
Mēs atradām naudu, un mēs zinām, ka jūs saņēmāt īsziņas.
Nu un? Saņemu īsziņas arī par brīnumdiētām.
Un no Kenijas prinča, kurš grib man ziedot savu mantojumu.
Es tās ignorēju.
Jūs neuztvērāt šantāžu nopietni?
Kāpēc gan? Neesam izdarījuši neko sliktu.
Nav ko stāstīt, jo nav ko slēpt.
Patiesību?
Tas man šķita sūda joks.
Mēs visi koledžas laikā esam darījuši stulbības.
Domāju, šantāžai ir sakars ar to, kas notika pirms 20 gadiem,
kad tika nogalināts jūsu draugs Alehandro un Džesika Tompsone.
Tā domāju es.
Klau, es nezinu, ko jūs no mums gribat,
bet mums nebija nekāda sakara ar tolaik notikušo.
Un arī ar to, kas notiek tagad.
Tātad, ja ieskatīšos jūsu bankas kontos, vai es kaut ko atradīšu?
Es jums teicu, es neko par to naudu nezinu.
Tātad manā birojā ir pieci miljoni, bet tie nevienam nepieder?
Neticami.
Varat iet. Paldies, ka veltījāt laiku.
Maitasgabals.
-Maitasgabals! -Pietiek, Pedro.
-Aizmirsti. Viss. -Ko? Kāpēc? Kā?
-Kā lai aizmirstu? -Ei, Pedro. Anai taisnība.
Nauda ir zudusi, skaidrs?
Un, ja mēģināsim to atgūt, tiksim sasaistīti ar šantāžu,
-ar Danielu, ar to puiku, ar visu. -Nē, nē, nē.
Jo nevienam pret mums nav nekādu pierādījumu.
Iedod man atslēgas.
Es par to nebūtu tik drošs, skaidrs?
Mēs esam dirsā.
Mēs dzīvoklī atradām mikrofonus.
Ko?
Kā? Policijas?
Pedro, nē. Realitātes šovam. Skaidrs, ka tā bija policija.
Ja nu viņi izspiego arī mūs?
-Pedro, mēs nezinām. -Nezinām, bet tā…
tā seržante min mums uz papēžiem, ne?
Velns. Man jāgatavojas rītdienas debatēm, turklāt…
Es to zināju. Skaidrs?
Es zināju, ka tajā iesaistīts tas maitasgabals, es zināju.
-Varbūt pat nogalinājis Danielu. Vai ne? -Tu esi traks.
-Kā tu vari tā teikt? -Ko? Kāpēc esmu traks?
-Nevaru tā teikt? -Sofija. Sofija, mums bija nauda.
Viņš aizbēga, neko neteicis. Tāpēc…
Varbūt viņiem taisnība.
Mēs neko nezinām par viņu un viņa attiecībām ar Danielu.
Turklāt pirms dažām dienām nezinājām pat par viņa esamību, jā vai nē?
Vai arī kāds no jums viņu pazina?
Braucam.
Viens, divi, trīs.
Pūt, pūt. Nu taču, Hugo.
Labi!
-Ļoti labi! -Sveicam dzimšanas dienā.
Ļoti labi, mīļumiņ.
-Es aiziešu pēc Hugo dāvanas, labi? -Labi. Jā.
Ei, malacītis.
-Mammu. -O, jā, jā, jā. Skat…
Jūs labi izskatāties kopā.
-Es-es esmu ļoti laimīga. -Mammu. Mammu.
Dani.
Kas par vainu?
Sofija…
Es neesmu to visu pelnījusi.
Paklau. Tev ir burvīga ģimene, un viņiem palaimējies, ka tu viņiem esi.
Aiziet, atkārto. Atkārto.
-Palaimējies, ka es viņiem esmu? -Skaļāk.
Ļoti palaimējies, ka es viņiem esmu.
Atver muti.
-Paldies. -Nav par ko.
Lai garšo!
Vēlāk atbrīvosimies no kalorijām.
Ja Neruda pārbauda informāciju pie FIB, es esmu dirsā.
Pedro, tu esi pārāk satraucies.
Koncentrējies uz debatēm. Par pārējo parūpēšos es.
Tu arī teici, ka tava mamma mums iedos naudu.
Neesam redzējuši ne centu.
Es pie tā strādāju, bet neesmu Dievs.
FIB grib redzēt grāmatvedības žurnālus, jā?
Ja viņi sapratīs, ka Ernesto sagrozīja skaitļus…
Pedro, tev labi?
Pedro, elpo. Lūdzu, elpo.
Nomierinies.
Pedro, nomierinies.
-Kas ir? Kas notiek? -Ana.
Pedro, pag. Pag, elpo. Elpo.
Elpo, elpo.
Mierīgi.
-Alehandro? -Viņš ir miris?
Dēls, kāpēc tu ēd tik ātri?
Viņa ir mirusi.
Dēls, tev nav kaut kas labi.
Neviens nav vainīgs tajā, kas notika ar Alehandro.
Un ja nu ir?
Ja nu kāds ir vainīgs avārijā?
Pedro.
Kas notiek?
Nekas. Nekas. Viss ir labi.
Dēls. Es tevi audzināju par krietnu cilvēku.
Ja tu man kaut ko nestāsti par tās nakts notikumiem…
Ja tam ir sakars ar to, kas notika ar Alehandro,
tad dari tā, kā ir pareizi, dēls.
Ja negribi izstāstīt man,
tad tev jāizstāsta policijai.
Labrīt.
Es aizgulējos.
Man ir jāgatavojas.
Tev nekas nav jāgatavo. Uzrakstīju kopsavilkumu.
Ja neesi drošs, ieskaties.
Cik sen jau tu esi nomodā?
Es biju brokastīs ar mammu.
Gribēja iedot Luisa dāvanu.
Viņa ļoti atvainojās par aizkavēšanos.
Nauda?
Paēd brokastis. Būs dižena diena.
Un neaizmirsti. Acu kontakts. Labi?
Es nemūžam to nevilkšu!
Vilksi to trīs iemeslu dēļ.
Pirmais: es tā teicu. Otrais: tev jābūt elegantam.
Un trešais: tavs brālis un māsa ģērbsies tāpat.
Kāpēc mums jāģērbjas vienādi? Mēs neesam minjoni.
Ai, mammu. Tev neapnīk izlikties, ka esam perfekti?
Ko?
Kāds "ko"?
-Kāds "ko"? -Ko?
Tad tu brauksi prom uz veselu gadu. Veselu gadu! Gadu.
-Un tev tas šķiet labi? -Jā.
Tev šķiet labi pamest savu draugu uz gadu?
Ko es bez tevis darīšu?
Vai te viens saka, ka pametīs peldēšanu mēnesi pirms valsts čempionāta…
-Tiešām? -…un brauks man līdzi?
Tas izklausās daudz labāk.
-Tu joko, vai ne? -Jokoju?
Iedomājies: mēs abi kopā, es braucu tev līdzi.
Nu, nu, redzēsim.
Es tevi mīlu…
-Tiešām? -…bet ne tik ļoti.
Kā tu to domā - "ne tik ļoti"?
Klau. Beidz.
Nē. Klau, tu uzvarēsi visos savos čempionātos.
Jā, to mēs visi zinām.
-Un es dabūšu darbu ANO… -Un tu?
Jā?
…un tad mēs daudz ceļosim.
Un mēs nebeigsim ceļot.
Un mēs atkal satiksimies.
Un mēs to darīsim 1001 reizi.
Par laimi, viņi zina, ka esi mans dēls.
Citādi tevi nelaistu iekšā ar šādiem apaviem.
Man it kā bija jātiekas ar Silviju.
Vajadzēja iedomāties, ka te būsi tu.
Mums it kā bija jāsarunājas divatā.
Jā. Tu zvanīji manai juristei. Iedomājos, ka tas būs par mani.
Kas noticis?
Esam lielā ķezā.
Es savās mājās atradu šo.
Kas to lai zina, cik vēl šādu paslēpti dzīvoklī.
Mēs nezinām, ko viņi zina, ko viņi dzirdējuši.
Zinu, ka pie viņiem ir izspiestā nauda.
To naudu nogādāja Silvija.
Ja tas uzies gaisā, tad mūsu purnā.
Tu cīnies pārāk daudzās frontēs, Markos.
Un es neesmu tavs ienaidnieks.
Ak neesi?
Nē.
Šobrīd īstā ienaidniece ir policijas iecirknī
un domā, kā lai panāk, lai atlikušo mūžu pavadi cietumā.
Un redzētais liek domāt, ka viņa tuvojas mērķim.
Es varu tevi izpestīt.
Ak tā? Ko tu gribi pretī?
Beigt tiesvedību?
Beigt tiesvedību un padzīt no savas dzīves cilvēku, kas visu sadirsa.
Noenkurojies, Markos.
Palīdzēšu tev, kā vienmēr, kad tev mani vajadzējis.
-Es gribu dzirdēt ierakstus. -Atvainojiet. Nevaru tos dot.
Citādi es izstāstīšu Markosam.
Nedraudiet man.
Lūdzu.
Viņš jau zina. Dzirdēja. Skaidrs?
Viņš atrada vienu mikrofonu.
Lūdzu. Es jums palīdzēju.
Nedari tā. Tu mani uzbudini. Nedari tā. Nedari tā.
Es precos.
Jā, es zinu.
Tu precies ar sievieti, vārdā Isabela,
un tu solīsies mīlēt un būt viņai uzticīgs visu jūsu atlikušo mūžu.
Tu tiešām to darīsi, Markos? Tiešām?
MAIAMI VESELĪBAS CENTRS
Belinda, lūdzu, vēl neko nesaki par mikrofoniem.
Nedaudz vēl pagaidi manis dēļ.
Es to novērtētu. Labi?
Jā?
Sveiki.
-Tā ir Ana. -Prieks iepazīties.
-Priecājos iepazīties, Breidija kungs. -Priecājos.
Nāciet, lūdzu, līdzi.
Un tas notiek tagad?
Labi. Skaidrs.
Kas noticis?
Tev jābūt mierīgam, jākoncentrējas.
Klau, esmu drošs, ka Breidijs zina, jā? Visas ziņas pilnas.
-Un viņš to izmantos pret viņu… -Kas noticis?
Ernesto. FIB veic izmeklēšanu
-par kampaņas līdzekļu piesavināšanos. -Ko?
-Jūs par to zinājāt? -Protams, ka ne.
Labi. Zināt? Līdz debatēm ir dažas minūtes.
Visi tagad dziļi ieelpojam, labi?
Paldies.
-Viņš arestēts? -Ejam.
Viss kārtībā.
Kandidāti, lūdzu, nāciet uz studiju.
Paldies.
Tev jānomierinās.
Elpo.
Pedro, klausies. Plāns ir tāds, labi?
Ja viņi izmantos Ernesto pret tevi, tu neko nezini.
Tu nupat uzzināji, skaidrs? Un tu pilnībā sadarbosies
-ar varasiestādēm. -Viss kārtībā? Jāsāk.
Esam gatavi.
2022. GADA VĒLĒŠANAS
Labvakar, laipni lūdzu šāvakara debatēs
starp Maiami-Deidas diviem mēra kandidātiem.
Es šur tur piezvanīju. Viņu māja pilna ar mikrofoniem.
-Labi. -Mērs…
Bet tas bija nelegāli. Darīja to bez ordera.
Tā ka viņi nevar to izmantot.
Labi. Paldies.
…maziem uzņēmumiem, lai tie var atgūties.
Bezdarba līmenis te parāda, ka…
Šie skaitļi var liecināt par divām dažādām lietām.
Atkarībā no tā, kas tos interpretē.
Maiami-Deidas iedzīvotāji vairāk grib zināt,
-kā stimulēsim ekonomiku… -Neiet labi.
-…radīsim darbavietas… -Cerams, izdomās, kā iebilst.
Nu jācer, jo Breidijs viņu ēd bez sāls.
-Mums ir stimulējošs plāns… -Nu taču.
…lai lieli uzņēmumi nāktu uz Maiami-Deidu,
kas potenciāli radīs tūkstošiem jaunu darba iespēju.
Ir kas konkrēts? Diemžēl jūs stāstāt daudz…
Ko mēs te darām? Vai nebraucām kaut ko ieēst?
Nedomāju, ka jums ir ticams plāns ļaudīm mūsu…
-Mums jāatzīstas, Ana. -Pedro, nē. Nē.
Vai tu apdomāji, kas notiks, ja mēs kaut ko teiksim?
Tu sadirsīsi savu dzīvi un līdz ar to sadirsīsi arī Markosa, Danielas
un Sofijas dzīvi, kā arī manējo, nolādēts.
Kādu dzīvi?
Es vienkārši vairs nespēju, Ana. Pietiek.
Turklāt kā varat cerēt, ka Maiami ļaudis jums uzticēsies,
ja jūsu labo roku nupat apcietinājusi policija?
Pagaidiet. Es esmu tikpat satriekts, cik jeb…
Un neizskatās, ka viņš darbojas viens.
Es personīgi nespētu uzticēties mēra viedoklim,
ja viņš izvēlējies tādu kampaņas vadītāju.
Un es arī nedomāju, ka jums uzticētos Maiami ļaudis.
Vai arī jūs lūdzat mūs noticēt, ka nebijāt iesaistīts?
Ana, nolādēts, nomiruši divi cilvēki.
Pedro, nē.
Zinu, ka sāp. Zinu, ka grūti.
Man arī nav spēka.
Laikam visvieglāk
būtu pateikt, ka man tas nebija liels trieciens.
Bet tie būtu meli, un es nemeloju.
Tev nav ne jausmas, cik vainīga jūtos par mūsu izdarīto.
Bet mums jābūt stipriem.
Jā. Ei, paskaties uz mani.
-Es nevaru. -Vari gan, Pedro,
jo tu palīdzēji man un es palīdzēšu tev,
bet tev man jāuzticas, labi?
Man vajag, lai esi man līdzās.
Es negribu vairs nevienu zaudēt, skaidrs?
Es…
Mana māte mani audzināja par godīgu cilvēku
un mācīja ticēt, ka visi ir nevainīgi, kamēr nav pierādīta viņu vaina.
Un ļaut darboties tieslietu sistēmai, pirms izteikt par kādu spriedumu.
Es domāju,
ka daudzi mūsu skatītāji zina, kādas ir neapdomīga sprieduma sekas.
Un es pats arī tādu neizteikšu.
Vai esmu sagrauts?
Sāpināts?
Bet mēs to pārvarēsim,
un mēs būsim stiprāki tāpat kā šī dižā pilsēta
pēc daudzajiem nekontrolētās noziedzības gadiem.
Vai jūs teiktu, ka to gadu dēļ Maiami bija slikta dzīvesvieta?
Es neteiktu.
Un es zinu, ka Maiami ļaudis apvienojušies var un spēs radīt vietu,
kur cilvēki var justies droši.
Parasti, necili cilvēki, kā mana māte.
Manai mātei,
lai viņa dus Dieva mierā,
bija vienreizīga veselības aprūpe tikai tāpēc, ka dēls varēja to atļauties.
Bet šajā pilsētā daudzi cilvēki to nevar atļauties,
un viņu dzīvības ir briesmās katru reizi, kad viņi saslimst.
Un tāpēc es gribu, lai visiem Maiami ļaudīm ir pieejama veselības aprūpe.
Es gribu, lai visi Maiami ļaudis jūtas ielās droši.
Es gribu, lai visiem Maiami ļaužu bērniem ir labākā izglītība,
jo es ticu Maiami ļaudīm.
Un es nekad, nemūžam nebeigšu par jums cīnīties.
Kā bija?
Nebija slikti. Bet es vienalga nefotografēšos.
Un man šķita, ka Breidijs tev uzbruks, ne?
Tā biji tu.
Tava mamma neiedeva tev naudu.
Es tikai viņiem iedevu prasītos dokumentus.
Isabela?
Errero kungs neatbild.
Tad laidiet mani augšā.
Atvainojiet. Bez viņa atļaujas nevaru laist jūs augšā.
Idiņš.
ERNESTO DIASS
Es nezinu, ko darīt. Man jāmaksā tūkstošiem rēķinu.
Kā ar tavu pabalstu?
Ar invaliditātes pabalstu nepietiek.
Ja līdz mēneša beigām nesamaksāšu īri, mūs izliks uz ielas.
-Vai Hugo zina? -Viņš kaut ko nojauš. Nav dumjš.
Es mēģinu viņu nesatraukt,
jo nespēju pieļaut domu, ka viņš varētu nonākt uz ielas.
-Pēc visa, ko piedzīvojis. -Dani, tas nenotiks.
Ei, paskaties uz mani. Es neļaušu tam notikt. Labi?
Mums ar tevi ir sūdīga dzīve. Un tas nav godīgi.
Tās nakts notikumi sadirsa mūsu dzīvi, turklāt sadirsa pamatīgi.
Tev esmu es.
Jā, jā. Līdz tevi atkal arestēs?
Tev jābeidz to darīt, Sofija.
-Tas nav tik viegli. -Tu esi pelnījusi labāku dzīvi.
Bērnijs mani izpestīja. Zini, ka esmu viņam parādā, Dani.
Domāju, esam gana maksājušas par izdarīto. Tu tā nedomā?
Bet paskaties uz Pedro, Markosu, Anu, ne?
Viņiem klājas labi. Pārāk labi.
Ko lai mēs darām?
Pēc diviem mēnešiem ir absolventu salidojums.
Tas ir īstais brīdis, tu tā nedomā?
Īstais brīdis kam?
Lai viņi samaksā reizi par visām reizēm.
Tulkojusi Laura Hansone