"Kjære Hugo,
jeg skulle ønske jeg kunne si alt dette ansikt til ansikt, men det kan jeg ikke.
Jeg trodde aldri jeg måtte fortelle personen jeg elsker høyere enn noen annen,
at jeg har løyet for ham hele livet hans.
For 20 år siden
gjorde college-vennene mine og jeg noe forferdelig, Hugo.
Vi var veldig unge.
Jeg sverger at jeg hver eneste dag i livet mitt prøvde
å gi deg alt vi tok fra deg…
…å være den beste moren jeg kunne være. For meg vil du alltid være sønnen min.
Men jeg vet jeg sviktet. Det var derfor jeg prøvde å gjøre det godt igjen.
Fordi jeg elsker deg høyere enn alt annet i verden.
Vennligst ta imot pengene.
Det kan aldri erstatte det vi tok fra deg, men ingenting kan det."
Faen!
Hvorfor er du her?
Hei, Hugo.
Jeg rotet det til. Unnskyld.
Hugo. Har du drukket?
Hugo, hør på meg. Kjører du nå?
Jeg vil ikke lyve mer.
Skynd dere, folkens! Det er under 24 timer til debatten.
BORGERMESTERVALGET
Et anstendig liv for alle. Det er valgkamp-slagordet mitt.
Og det er det vi vil kjempe for med deres støtte.
Få tilbake offentlige rom. Hjelpe familier med lav inntekt med å blomstre.
Sørge for at alle har muligheten til et anstendig liv.
-En fremtid som… -Proteksjonisme som gjør
at folk setter sin lit til staten, ikke til hardt arbeid.
Nei, det er ikke proteksjonisme, men politikk som får byen til å blomstre.
Hør: "Jeg vil endre det som må endres. Jeg vil skape bedre levestandard for alle.
Jeg vil få økonomien til å vokse, skape en tryggere, friskere, lykkeligere by."
Er det dine ord?
Jeg… Jeg kan ikke huske alt jeg tidligere har sagt,
men det høres ut som meg, ja.
-Det er Nicolás Maduro. -Kom igjen!
Det er et problem, ok? Du innrømte at du høres ut som Nicolás Maduro.
Det… Det er urettferdig. Det ble tatt helt ut av kontekst.
Tusenvis strømmer til landet hver dag fordi de ikke har frihet.
Hva finner de? At du driver samme politikk som fikk dem til å flykte fra sine hjem.
Er det det du vil gi dem?
Skal du la ham øve på åpningsinnlegget eller bare mase på ham?
Brady vil ikke la ham snakke ferdig. Nei. Brady vil tilintetgjøre ham, for faen.
Marwen kjenner Bradys kampanje bedre enn noen. Han forutser angrepene.
Vil du vinne? Du trenger latinamerikanernes stemme.
De trenger en representant, og du er ikke det.
Det er greit å hjelpe de fattige, men det må gjøres
uten å høres ut som bolivariansk kommunisme.
-Ellers har du ikke en sjanse. -Du vil endre strategi. Det er min jobb.
-Jeg har drevet mange valgkamper. -Ja, og hvor mange har du vunnet?
Kan vi fortsette?
Vi prøver igjen.
Alle sammen, ta fem minutters pause.
Skal vi etter to år endre strategi
på grunn av det han sier én dag før debatten?
Ana tror dette vil være bra for teamet.
Hvem er kandidaten? Ana eller du?
Marwen hjalp oss med den fæle videoen.
Med ham på laget har vi steget på meningsmålingene.
Du vet at denne valgkampen hadde falt sammen uten deg. Jeg vet også det.
Kom igjen.
FBI er på vei.
De har bedt om regnskapsbøkene våre. Jeg kan ikke hindre dem stort lenger.
Pedro, jeg forfalsket regnskapet for din skyld.
Jeg skal få tilbake pengene og levere dem tilbake, ok?
Stol på meg.
-De fant en bag med penger i bilen. -Kødder du med meg?
-Fy faen. -De sa det nettopp.
Hei, Campbell, pass på at ingen kommer seg inn dit.
Vi vet at moren ble utpresset.
De ba om en million dollar.
Hvis vennene hennes også ble utpresset…
Så blir det fem millioner dollar. Like mye som det er i bagen.
Er Hugo utpresseren?
Meldingene var fra mobilen hans.
Det betyr at han utpresset sin egen mor.
Nei.
Daniela var ikke moren hans.
-Moren hans var Jessica Thompson. -Vent.
Det er kvinnen som døde i bilulykken for 20 år siden.
Hvordan gir det mening?
Vel, en uke etter begravelsen ble Daniela Hugos barnevakt,
og så ble hun mye mer.
-Det er helt sykt. -Ja, det er det.
Og veldig mistenkelig.
Hva om Hugo fant ut av det og tok loven i egne hender?
Kan han ha drept Daniela?
Han ringte meg rett før han krasjet og sa han ville fortelle meg sannheten.
Fy faen.
Men hun døde i kollisjonen.
Det er det jeg sier. Ifølge rapporten gjorde hun ikke det.
-Men… -Vær så snill!
-De kaster oss i fengsel. -Ro dere ned!
-Faen, vi er ikke mordere! Helvete. -Sofía, ingenting endres av at du roper.
Noen presset en metallbit inn i henne. Det står i obduksjonsrapporten.
-Du sjekket og sa at hun var død. -Jeg tok åpenbart feil.
Eller du gjorde det og vil gi oss skylden.
Er du seriøs? Tviler du på meg?
-Vent, vent. Jeg reddet alle sammen. -Ikke spill dum. Du tviler på oss også.
Jeg sier bare hva det står i obduksjonen!
-Hei. Slutt, slutt. -Hei! Faen!
-Sofía. -Hva?
Hører dere hva dere sier?
Sof…
Sofía!
Noen drepte den kvinnen.
Vet ikke. De endret klausulen. Jeg sendte noen notater.
La oss vente på svaret. Ikke bekymre deg. Ja, det går bra.
Send det til meg. Jeg vil ta en titt.
Drar du alt?
Bestill bord på Il Gabbiano til torsdag. Takk.
-Du er tidlig oppe. -Som hver dag.
Eneste forskjell er at du ikke må jobbe.
-Kan vi snakke sammen? -Vet ikke.
Du kan sende en stevning eller be advokaten din om å gjøre det.
Greit.
-Hvorfor støter du fra deg faren din slik? -Fordi det var han som begynte alt dette.
Og Sofía sa at vi kan vinne.
Og du stoler mer på henne enn på faren din eller meg?
Hei!
Jeg kommer sent hjem.
Faen i helvete.
Dette er vel en spøk?
Du satte meg i denne situasjonen. Hva trodde du jeg ville gjøre?
Jeg vet ikke. Få deg en ordentlig advokat.
Det var det jeg trodde du ville gjøre. Jeg tok feil.
Jeg vet at du ikke kan selge klinikken
-uten min klients samtykke. -Ok.
Ifølge eiendomsregisteret eide din avdøde kone en del av klinikken.
Så da hun døde, arvet klienten min, Marcos Herrero, hennes andel.
Klienten din burde følge nøyere med på hva han skriver under på,
for han overførte andelen sin til klienten min for flere år siden.
Husker du ikke det?
Jeg vet ikke om dokumentet er tydelig nok eller om du trenger noe annet forklart.
Jeg er eneeier.
Vi går. Takk.
Greit. Du er eneeier, og du kan gå videre med salget.
Hvis et bokettersyn avdekker bankkontoer i skatteparadis, eller ikke oppgitte summer,
så vil alt det også være ditt, ikke sant?
Klienten min signerer noen ganger uten å lese gjennom.
Men han vet også mange ting om klinikken som han kan bruke i retten.
Du bestemmer om det går så langt.
Jeg ber bare om at du stopper salget. Det er alt.
-Nei, Marcos. Du ber ikke med en stevning. -Jeg prøvde å spørre pent mange ganger.
Ja, og jeg kommuniserer ikke så godt med folk når de er høye.
Silvia.
Unnskyld meg.
Du er klar over at jeg ikke er den eneste som har ting å skjule, ikke sant?
Dere burde begge være mye mer forsiktige med meg.
Arturo.
Denne gangen er det du som burde være forsiktig, Arturo.
Du var fantastisk! Og jeg var dritredd.
Jeg hadde hjertet i halsen, og det dunket innmari raskt.
-Men tror du de går til retten? -Ikke tale om. De våger ikke.
Nei. Og det esset du hadde i ermet.
De fikk hetta da du nevnte kontoene i skatteparadis.
Husker du ikke at vi for mange år siden planla å rømme til Colombia,
og at du fortalte meg at faren din hadde masse svarte penger?
Eller hvor fikk du tak i pengene? Tok du dem fra din egen konto?
Nei, jeg tenkte meg det. Jeg tenkte meg at du måtte spørre ham.
-Skål. -Det stemmer.
Skatt.
Pengene kan ikke spores.
Det er umulig å spore dem. Du tenker på alt.
Faren din er den typen.
-Hva slags type? -Som alltid har et ess i ermet.
Hun sa at de betalte.
-Hva? -Ja.
Vi har dem. Det er praktisk talt en tilståelse.
-Bare at de betalte, ikke at de drepte. -Fortsatt godt bevis.
-Vi burde gi det til inspektør Willis. -Ikke ennå.
Nei, det er fra tidligere. Jeg var aldri bra nok for sønnen hans.
-Vi burde vente på noe mer håndfast. -Mer håndfast?
Nei, nei. Det er sant.
Jeg vet ikke hva jeg hadde gjort hvis…
-Si at du fikk fullmakt til å avlytte dem. -Ikke vær så dramatisk. Jeg sa jo…
Faen!
-Takk for alt. -Så dette er ulovlig spionering?
Det har vært gøy…
Flott. Vi har endelig beviset, men vi kan ikke bruke det.
Og vi kan begge få sparken.
-Syns du at jeg er som ham? -Du er mye bedre, Marcos.
Ikke gjør det. Du tenner meg. Ikke gjør det.
Jeg skal gifte meg.
Ja, jeg vet det. Du skal gifte deg med en kvinne som heter Isabel,
og du skal love å elske henne og være trofast mot henne resten av livet.
Skal du virkelig gjøre det, Marcos? Virkelig?
Faen.
Hva er det?
-De fant den, for faen. -Det er ute med oss.
-De vet ikke at vi ikke har fullmakt. -De vil finne ut av det.
Ok, vent litt. La meg tenke et øyeblikk. Vi kan fortsatt dra nytte av det.
-Ikke trekk meg lenger inn i dette. -Belinda…
Jeg måtte gjøre det, ok?
De kunne ikke slippe unna fordi en dommer nektet å skrive under. Hør på meg.
Hvis vi kan få dem til å tilstå,
blir mikrofonene irrelevante. Ok?
Det vil ordne seg.
Hallo? Ja, dette er Marcos Herrero.
Betjent Neruda. Hvordan går det?
Ja, jeg er i leiligheten. Hvordan det?
-Alt vi fant om skattelette til bedrifter. -Det er ikke en del av debatten min.
Det er en del av Bradys, så du må lese det.
Brady visste hva du hadde forberedt, så han angrep dine svake punkter.
-Vi skal bli kvitt dem. -Må jeg lære det i kveld?
Stemmer.
Nei, nei. Jeg går.
-Ga ikke Ernesto dere alle dokumentene? -Ikke alle.
Unnskyld. Valgkampen har vært en virvelvind.
Halvparten av tiden finner vi ikke hverandre.
Du vet vel at ikke å gi oss dokumentene er hindring av rettsvesenet?
Det er vi som desperat ønsker å vite hvem som stjal pengene.
Hvor er mannen din? Vi må snakke med ham.
Dette er verst tenkelige dag. Debatten er i morgen.
Vi har forberedt oss hele valgkampen. Vær så snill.
Jeg skal sørge for at hvert dokument blir levert så fort som mulig.
Du har to dager, ellers tar vi med en ransakelsesordre.
Hallo?
Jeg lytter.
Jeg har en oppdatering om saken. Det er derfor jeg ba deg om å komme.
Fant du ut hvem som gjorde det?
Danielas sønn Hugo var i en bilulykke.
Han ligger i koma.
Hva?
Når skjedde det? Vil det gå bra med ham?
Legene vet ikke. De sier at han har rundt 50 % sjanse til å overleve.
-Hvilket sykehus? Jeg vil besøke ham. -Vi skal snakke sammen først.
I Hugos bil fant vi en bag med fem millioner dollar.
Det er mye penger.
Ja, det er det. Noen anelse om hvordan den endte opp der?
Hvorfor skulle jeg vite det?
-Så du la den ikke der? -Jeg har ikke så mye penger.
"I morgen. Studentgjenforeningen.
Møt opp, ellers røper jeg alt.
En million dollar hver.
Ved midnatt på fredag sender jeg info om hvor dere skal ta med pengene."
Mottok du meldingene?
Vi vet du gjorde det, for Hugo sendte dem til deg, blant andre.
-Du betalte, ikke sant? -Hva?
Nei. Du gjør en stor feil.
Jeg tror ikke det. Vi fant pengene, og vi vet at du mottok meldingene.
Hva så? Jeg får også meldinger om mirakeldietter.
Eller fra en kenyansk prins som vil donere arven sin til meg.
Jeg ignorerer dem.
-Dere tok ikke utpressingen seriøst? -Nei. Vi har ikke gjort noe galt.
Det er ingenting å fortelle fordi jeg ikke skjuler noe.
Sannheten?
Jeg trodde det var en jævla spøk.
Vi gjorde alle mye dumt på college.
Jeg tror utpressingen har å gjøre med det som skjedde for 20 år siden,
da vennen din, Alejandro, og Jessica Thompson ble drept.
-Det er det jeg tror. -Jeg vet ikke hva du vil ha av oss,
men vi hadde ikke noe å gjøre med det som skjedde da eller det som foregår nå.
Så hvis jeg undersøker kontoene deres, vil jeg finne noe?
Jeg sa jo at jeg ikke vet noe om pengene.
Så jeg har fem millioner dollar på kontoret, og de tilhører ingen?
Utrolig.
Du kan gå nå. Takk for at du kom.
-Helvete. Helvete! -Nok, Pedro.
-Glem det. -Hva? Hvordan?
-Hvordan kan jeg glemme det? -Pedro, Ana har rett.
Pengene er borte, ok?
Prøver vi å få dem tilbake, vil vi bli knyttet til utpressingen,
-til Daniela, til ungen, alt. -Nei, nei.
For ingen har noe bevis mot oss.
Gi meg nøklene.
Jeg ville ikke vært så sikker på det.
Det er ute med oss. Vi fant mikrofoner i leiligheten min.
Hva?
Hva? Var det politiet?
Nei, de er til en realityserie. Klart det var politiet.
Hva om de har spionert på oss også?
-Pedro, vi vet ikke det. -Vi vet det ikke,
men betjenten har vært like i hælene på oss, har hun ikke det?
Pokker. Jeg må gjøre meg klar for debatten, og dessuten…
Jeg visste det. Ok? Jeg visste den drittungen var involvert.
-Han kan ha drept Daniela. -Du er gal.
-Hvordan kan du si det? -Hvordan er jeg gal?
-Hva er galt med å si det? -Sofía, han hadde pengene.
-Han stakk av uten å si ifra, så… -Kanskje de har rett.
Vi vet ingenting om ham eller hans forhold til Daniela.
For et par dager siden visste vi ikke at han eksisterte. Ja eller nei?
Eller kjente noen av dere ham?
Vi drar.
Én, to, tre.
Blås, blås, Hugo.
Så flink!
-Så flink! -Gratulerer med dagen.
Bra, vennen.
-Jeg skal hente gaven til Hugo. -Ok.
Hei, så flink.
-Mamma. -Ja, ja.
Dere to ser bra ut sammen.
-Jeg er veldig lykkelig. -Mamma. Mamma.
Dani.
Hva er galt?
Sofí…
Jeg fortjener ikke alt dette.
Hør her. Du har en vakker familie, og de er veldig heldige som har deg.
Kom igjen. Gjenta etter meg.
-De er veldig heldige som har meg? -Høyere.
-De er veldig heldige som har meg. -Åpne munnen.
-Takk. -Vær så god.
Nyt maten.
Vi blir kvitt kaloriene senere.
Hvis Neruda kryssjekker informasjonen med FBI, er det ute med meg.
Pedro, du er for nervøs.
Konsentrer deg om debatten. Jeg tar meg av alt annet.
Du sa også at moren din skulle gi oss penger.
Jeg jobber med det. Jeg er ikke Gud.
FBI-agentene vil se på regnskapsbøkene.
Hvis de innser at Ernesto forfalsket regnskapet…
Pedro, er alt i orden? Pedro, pust. Pust, vær så snill.
Ro deg ned. Pedro, ro deg ned.
-Hva er galt? -Ana.
Pedro, vent, vent. Pust. Pust.
Pust, pust.
Ro deg ned.
-Alejandro? -Er han død?
Hvorfor spiser du så fort, sønn?
Hun… Hun er død.
Hun er død.
Du føler deg ikke bra, sønn.
Det som skjedde med Alejandro, var ingens skyld.
Hva om det var det?
-Hva om noen har skylden for ulykken? -Pedro.
Hva foregår?
Ingenting. Ingenting. Det går bra.
Sønn. Jeg oppdro deg til å være en god mann.
Hvis det er noe du ikke forteller meg om det som skjedde den natten…
Hvis det har å gjøre med det som skjedde med Alejandro,
så må du gjøre det rette, sønn.
Hvis du ikke vil si det til meg, så burde du si det til politiet.
God morgen.
Jeg forsov meg.
Jeg må forberede meg.
Du trenger ikke det. Jeg skrev et sammendrag for deg.
Er du usikker, kan du se på det.
Hvor lenge har du vært våken?
Jeg dro for å spise frokost med mamma. Hun ville gi oss gaven til Luis.
Hun sa unnskyld for forsinkelsen.
Penger?
Spis frokost. Dette vil bli en flott dag. Og ikke glem øyekontakt. Ok?
Jeg nekter å ha på meg dette!
Du skal ha det på deg av tre grunner. Én, jeg sa det. To, du må pynte deg.
Tre, søsknene dine har på seg det samme.
Og hvorfor må vi kle oss likt? Vi er ikke minioner.
Mamma, blir du aldri lei av å late som om vi er perfekte?
Hva?
Hva "hva"?
-Hva "hva"? -Hva?
Du skal være borte et helt år. Ett år!
-Og du syns det er greit? -Ja.
Greit å forlate kjæresten din i et år? Hva skal jeg gjøre uten deg?
Sier du at du vil slutte å svømme en måned før det nasjonale mesterskapet…
-Jaså? -…og bli med meg?
Det høres mye bedre ut.
-Du tuller, ikke sant? -Tuller?
Se for deg oss to sammen, at jeg blir meg deg.
Vel, skal vi se. Jeg elsker deg…
-Ja? -…men ikke så mye.
Hva mener du med "ikke så mye"?
Slutt.
-Nei, du skal vinne alle konkurransene. -Ja, det vet vi alle.
-Og jeg skal få meg jobb i FN… -Hva med deg?
Ja?
…og så skal vi reise masse. Og vi skal fortsette å reise.
Og så møtes vi igjen.
Og da gjør vi dette 1001 ganger.
Flaks at de vet du er sønnen min, ellers hadde du ikke sluppet inn med de skoene.
Jeg skulle møte Silvia. Jeg burde ha visst at du var her.
Hun og jeg skulle snakke sammen alene.
Ja. Du ringte advokaten min, så jeg tenkte det handlet om meg.
Hva skjedde?
Vi er i alvorlig trøbbel. Jeg fant denne hjemme hos meg.
Umulig å si hvor mange flere som er gjemt hos meg.
Vi vet ikke hva de vet eller har hørt, men jeg vet at de har utpressingspengene.
Silvia overleverte pengene. Går dette galt, vil det gå ut over oss.
Du kjemper på for mange fronter, Marcos, og jeg er ikke fienden din.
Er du ikke det?
Nei. Den virkelige fienden er på politistasjonen
og prøver å få deg til å tilbringe resten av livet i fengsel.
Ut ifra det vi har sett, nærmer hun seg.
-Jeg kan hjelpe deg ut av dette. -Jaså? Hva vil du ha til gjengjeld?
At jeg dropper søksmålet?
Dropp søksmålet og få personen som ødela alt, ut av livet ditt.
Slå deg til ro, Marcos. Jeg stiller opp, akkurat som hver gang du har trengt meg.
-Jeg vil høre opptakene. -Beklager, det kan du ikke.
Ellers forteller jeg Marcos alt.
-Ikke tru meg. -Vær så snill.
Han vet det alt. Ok? Han fant en av mikrofonene.
Vær så snill. Jeg hjalp deg.
Ikke gjør det. Du tenner meg. Ikke gjør det.
Jeg skal gifte meg.
Ja, jeg vet det. Du skal gifte deg med en kvinne som heter Isabel,
og du skal love å elske henne og være trofast mot henne resten av livet.
Skal du virkelig gjøre det, Marcos? Virkelig?
LEGESENTER
Belinda, ikke si noe om mikrofonene ennå.
Bare vent litt til for min skyld. Jeg hadde satt pris på det. Ok?
Ja?
Hei.
-Dette er Ana. -Hyggelig å hilse på deg.
-Hyggelig, Mr. Brady. -Hyggelig.
Vennligst følg meg.
Hvorfor skjer dette akkurat nå?
Ok. Greit.
-Hva skjedde? -Du må holde deg rolig og konsentrert.
Jeg er sikker på at Brady vet det. Det er på alle nyhetssendingene.
-Han vil bruke det mot ham… -Hva skjedde?
Det er Ernesto. FBI etterforsker ham
-for underslag av valgkampmidler. -Hva?
-Visste dere om dette? -Selvfølgelig ikke.
Ok, vi har noen få minutter før debatten, så bare trekk pusten dypt, ok?
Takk.
-Ble han arrestert? -Kom igjen.
Det går bra. Kandidatene til settet, vær så snill.
Takk.
Du må roe deg ned.
Pust.
Pedro, hør på meg. Dette er planen, ok?
Hvis de bruker Ernesto mot deg, så visste du ingenting.
Du fikk akkurat vite det. Og du skal samarbeide fullt og helt
-med myndighetene. -Er alt i orden? Tiden er inne.
VALG 2022
God kveld, og velkommen til kveldens debatt
mellom Miami-Dades to borgermesterkandidater.
Jeg tok noen telefoner. De avlyttet hele boligen hans.
-Ok. -Som borgermester…
Men de overvåket dem uten fullmakt og kan ikke bruke noe av det.
Ok. Takk.
…for å hjelpe små bedrifter.
Arbeidsledigheten her viser at…
De tallene kan fortelle to forskjellige historier avhengig av hvem som leser dem.
Innbyggerne i Miami-Dade er mer interesserte i å vite hvordan
-vi skal stimulere økonomien… -Det går ikke bra.
-…skape flere jobber… -Håper han setter inn et motangrep.
Han må det, for Brady tilintetgjør ham.
-Vi har en incentivordning… -Kom igjen.
…for å få store bedrifter til å flytte til Miami-Dade,
noe som potensielt vil skape tusenvis av nye arbeidsplasser.
Har du noe konkret? Jeg er redd du selger masse…
Hvorfor er vi her? Skulle vi ikke spise?
Jeg tror ikke du har en solid plan for…
-Vi må tilstå, Ana. -Pedro, nei. Nei.
Har du tenkt på hva som vil skje hvis vi sier noe?
Du ødelegger livet ditt, og samtidig livet til Marcos, Daniela
og Sofía, og livet mitt også, for faen.
Hvilket liv?
Jeg kan ikke gjøre det mer, Ana. Nok.
Og hvordan forventer du at Miamis gode innbyggere skal stole på deg
når din høyre hånd akkurat nå er varetektsfengslet?
Vent litt. Jeg er like sjokkert som alle…
Og det virker ikke som om han handlet alene.
Jeg ville ikke stolt på dømmekraften til en borgermester
som valgte en slik person til å drive valgkampen.
Og jeg tror heller ikke Miamis gode innbyggere vil stole på deg.
Eller ber du oss om å tro at du sto på sidelinjen?
To personer døde, for faen, Ana.
Pedro, nei.
Jeg vet det gjør vondt og er vanskelig. Jeg har heller ikke styrken til dette.
Det er vel enklest å si at dette ikke var et stort slag for meg.
Men det hadde vært en løgn, og jeg lyver ikke.
Du aner ikke hvor stor skyldfølelse jeg har for dette.
Men vi må være sterke.
Ja. Hei, se på meg.
-Jeg kan ikke. -Jo, det kan du, Pedro.
For du hjalp meg, og jeg skal hjelpe deg, men du må stole på meg, ok?
Jeg trenger deg ved min side.
Jeg vil ikke miste noen flere, ok?
Jeg…
Moren min oppdro meg til å være en ærlig mann,
og til å tro på at alle er uskyldige inntil det motsatte er bevist.
Og la rettssystemet avgjøre saken før man dømmer noen.
Jeg tror
at mange av seerne våre kjenner konsekvensene av å bli dømt for raskt.
Jeg har ikke tenkt til å gjøre det selv.
Er jeg fortvilet? Sønderknust?
Men vi vil komme oss ut av dette,
og vi vil bli sterkere, akkurat som denne store byen ble
etter alle årene med utbredt kriminalitet.
Vil du si at Miami er et fælt sted å bo på grunn av de årene?
Det vil ikke jeg.
Og jeg vet at Miamis innbyggere, samlet, kan og vil skape et sted
hvor folk kan føle seg trygge. Vanlige, ydmyke folk som moren min.
Moren min, må hun hvile i fred,
ble velsignet med fenomenal helsehjelp bare fordi sønnen hadde råd til det.
Men det er mange i byen som ikke har råd til det,
og livet deres er i fare hver gang de blir syke.
Derfor vil jeg at alle Miamis innbyggere skal ha tilgang til universell helsehjelp.
Jeg vil at alle skal føle seg trygge på gatene.
Jeg vil at barna til Miamis innbyggere skal få best mulig utdanning,
for jeg tror på Miamis innbyggere.
Og jeg vil aldri slutte å kjempe for dere.
Hvordan var det?
Ikke verst. Men jeg nekter fortsatt å være med på bildet.
Jeg som trodde Brady ville være strengest mot deg.
Det var deg. Moren din ga deg ikke pengene.
Jeg bare ga dem dokumentene de ba om.
Isabel?
-Mr. Marcos Herrero svarer ikke. -Så la meg gå opp.
Beklager. Du kan ikke gå opp uten hans tillatelse.
Idiot.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre. Jeg har tusenvis av regninger.
-Hva med pensjonen? -Uførepensjonen min er ikke nok.
Betaler jeg ikke leien innen utgangen av måneden, havner vi på gata.
-Vet Hugo om det? -Han mistenker noe. Han er ikke dum.
Vil ikke gjøre ham bekymret, for jeg vil ikke tenke på at han kan ende opp på gata
-etter alt han har opplevd. -Dani, det skjer ikke.
Hei, se på meg. Jeg lar ikke det skje. Ok?
Du og jeg har elendige liv, og det er urettferdig.
Den natten ødela livene våre skikkelig.
-Du har meg. -Ja, ja. Til du blir arrestert igjen?
Du må slutte i den jobben, Sofía.
-Det er ikke så lett. -Du fortjener bedre.
Bernie reddet meg. Du vet at jeg står i gjeld til ham, Dani.
Vi har fått svi mer enn nok for det vi gjorde, eller hva?
Men på den andre siden, se på Pedro, Marcos, Ana.
-De gjør det bra. For bra. -Hva skal vi gjøre?
Om to måneder er det en gjenforeningsfest. Det er riktig tidspunkt, syns du ikke det?
-Riktig tidspunkt til hva? -Til å la dem få svi en gang for alle.
Tekst: Espen Stokka