Таємниці минулого
«Любий Уґо,
якби тільки я могла сказати це тобі особисто. Але не можу.
Ніколи не думала, що доведеться казати людині, яку люблю найбільше,
що я брехала їй усе життя».
«Двадцять років тому
ми з друзями з коледжу зробили щось жахливе, Уґо.
Ми були дуже молоді.
Клянусь, я щодня намагалася
дати тобі те, що ми в тебе забрали…
і бути якомога кращою матір'ю.
Бо для мене ти завжди мій син, Уґо».
«Та я зазнала невдачі».
«Тому я спробувала компенсувати тобі це.
Бо я тебе люблю
Понад усе на світі.
Прошу, візьми ці гроші.
Звісно, вони не замінять того, що ми в тебе забрали.
Ніщо цього не замінить».
Чорт!
Чого ти тут?
ФЛОРА
Гей, Уґо.
Я облажався. Вибачте.
Уґо, ти п'яний?
Уґо, ти зараз за кермом?
Я не хочу більше брехати.
МАЯМІ
Швидше, всі! До дебатів менше доби.
ВИБОРИ МЕРА ОКРУГА У ФЛОРИДІ
МАЯМІ-ДЕЙД
Гідне життя для всіх.
Це девіз моєї кампанії.
Це те, за що ми будемо боротися разом з вами.
Відновити громадські простори.
Сприяти процвітанню незаможних родин.
Переконатися, що всі мають можливість жити гідно.
-Майбутнє, що… -Протекціонізм, який змушує
людей покладатися скоріше на державу, ніж на сумлінну працю.
Ні, це не протекціонізм.
Така політика сприятиме процвітанню міста.
Послухайте. «Я хочу змінити те, що потрібно змінити.
Я хочу покращити рівень життя всіх людей.
Хочу розвивати економіку.
Хочу безпечніше, здоровіше й щасливіше місто для всіх».
Це ваші слова?
Я не пам'ятаю всього, що казав у минулому.
Але можливо. Я міг таке сказати.
-Це Ніколас Мадуро. -Та ну.
Ось у чому проблема.
І ви щойно визнали, що говорите те, що й він.
Це… Так нечесно.
Нечесно. Слова вирвані з контексту.
Тисячі людей приїжджають
у цю країну. Вони тікають сюди,
бо не почуваються вільними вдома.
І що вони тут бачать? Просування тієї ж політики,
яка змусила їх тікати з батьківщини.
Ви це їм пропонуєте?
Ви дасте йому відрепетирувати вступні слова,
чи будете просто нападати на нього?
Брейді не дасть йому договорити цих слів.
Брейді його живцем зжере.
Марвен знає кампанію Брейді краще ніж будь-хто.
Він передбачає напади.
Хочете перемогти? Потрібні голоси латиноамериканців.
Їм потрібен їхній представник. А це – не те.
Допомога бідним – чудово, але треба придумати, як це зробити,
не вдаючися до боліваризму.
Інакше у вас не буде шансів.
Ви хочете змінити стратегію. А за неї відповідаю я.
Знаєте, скільки кампаній я провів?
Так. А скільки з них були виграшні?
Продовжимо?
Спробуємо ще раз.
Зробімо перерву.
Кампанія триває два роки, а ми змінимо стратегію
через те, що той чувак сказав за день до виборів?
Ана вважає, так буде краще для команди.
А хто кандидат? Ана чи ти?
Марвен допоміг нам нейтралізувати шкоду від відео,
і відколи він у команді, у нас додалося голосів.
Без тебе ця кампанія накрилася б мідним тазом.
Ми обидва це знаємо.
Ну…
Федерали вже в дорозі.
Вимагають бухгалтерські книги. Я вже не затримаю їх надовго.
Педро,
я підробив записи в тих книгах заради тебе.
Я дістану гроші
й поверну їх. Зрозуміло?
Довірся мені.
У машині була сумка грошей.
Ти серйозно?
-Чорт. -Мені щойно сказали.
Кемпбелле, стеж, щоб сюди ніхто не зайшов. Ясно?
Його маму шантажували.
Вимагали мільйон доларів.
Отже, її друзів теж шантажували…
І загальна сума – п'ять мільйонів.
А в сумці саме стільки.
То Уґо – шантажист?
Смс надіслали з його мобільного.
То він шантажував власну маму.
Ні.
Даніела – не його мати.
Його справжня мати – Джессіка Томпсон.
Що?
Це ж та жінка, що загинула в аварії 20 років тому.
Як таке могло статися?
Через тиждень після похорону
Даніела стала нянею Уґо, а потім –
значно важливішою людиною.
Якась маячня.
Саме так.
І це дуже підозріло.
Що як Уґо про це дізнався й вирішив
сам покарати винних?
Думаєш, він міг убити Даніелу?
Він подзвонив мені прямо перед аварією й хотів розповісти правду.
От прокляття.
Вона ж загинула в аварії?
Я ж казав, що ні.
У звіті написано, що ні.
Та якщо ми…
-Нас посадять у тюрму. -Заспокойтеся!
-Ми не вбивці. Чорт. -Софіє.
Твої крики нічого не змінять.
Хтось зарізав її залізякою!
Це є в протоколі розтину. Хтось це зробив.
Ти глянув і сказав, що вона мертва.
Очевидно, я помилився.
Або ти її зарізав і тепер вішаєш це на нас.
Ви справді сумніваєтеся в мені?
Зачекайте. Я нас усіх врятував.
Не прикидайся. Ти теж у нас сумніваєшся.
Я лише кажу те, що написано в протоколі розтину!
-Перестаньте. -Гей!
-Софіє. -Що?
Ви себе чуєте?
Соф…
Софіє!
Хтось убив ту жінку.
Не знаю. Це пункт змінили три дні тому.
Я відправила вам інформацію.
Почекаємо на відповідь.
Не хвилюйтеся. Усе добре.
Присилайте. Хочу спершу глянути.
Ти вже йдеш?
І забронюйте столик у «Ґаббіано» на четвер. Дякую.
-Ти рано встала. -Як завжди.
Різниця в тому, що ти не йдеш на роботу.
-Поговоримо? -Не знаю.
Якщо хочеш – пришли мені рішення суду. Чи хай адвокат пришле.
Добре.
Не знаю, навіщо ти так налаштував проти себе тата.
Бо він перший почав.
Софія каже, ми можемо виграти.
І ти віриш їй більше, ніж татові чи мені?
Гей!
Буду пізно. Не чекай.
Чорт забирай.
Це що, жарт?
Ти поставив мене в таке положення. Чого ти чекав, тату?
Не знаю. Найми справжнього адвоката.
Я думав, ти так вчиниш. Але помилився.
От що я знаю: ви не можете продати клініку
-без згоди мого клієнта. -Ясно.
Згідно документів, до яких я отримала доступ,
частина клініки належала вашій покійній дружині.
Отже, після її смерті мій клієнт успадкував її частку.
Хай ваш клієнт уважніше дивиться, що підписує,
бо він уже давно передав права на цю частку моєму клієнтові.
Ти не пам'ятаєш?
Не знаю, чи достатньо цього документа,
чи треба ще щось пояснювати.
Я – єдиний власник.
Ходімо. Дякую.
Гаразд.
Ви – єдиний власник і можете продавати клініку.
Та якщо під час аудиту знайдуть рахунки в офшорах чи незадекларовані мільйони,
вони теж належатимуть лише вам, так?
Може, мій клієнт і підписує документи, не читаючи,
та він також знає про клініку багато того, що можна використати в суді.
Вам вирішувати, чи до цього дійде.
Я прошу лише, щоб ти не продавав клініку. І все.
Ні, Маркосе. Коли просять, не домагаються судового рішення.
Я багато разів намагався поговорити з тобою.
Так. Але в мене жахлива звичка не говорити з людьми,
коли вони під кайфом.
Сільвіє.
Вибачте.
Ти ж розумієш, що тут не в мене одного темне минуле,
Так?
Рекомендую вам обом бути зі мною обережнішими.
Артуро.
Цього разу саме тобі слід бути обережним, Артуро.
Ти була дивовижна. А я вкрай перелякався.
Тільки й чув, як серце гупає:
бум, бум, бум! Так швидко.
Як вважаєш, до суду дійде?
Мм. Авжеж ні. Вони не посміють.
Ні. У тебе такий козир був у рукаві.
Вони обісралися, коли ти згадала про рахунки в офшорах.
Звісно. Пам'ятаєш, коли багато років тому ми планували втекти в Колумбію,
й ти розповів мені, скільки брудних грошей у твого тата?
І де ти взяв гроші для шантажиста?
Зняв з власного рахунку?
Ні. Я припустила, що ти попросив у нього.
-Будьмо! -Так.
Милий.
Ці гроші не відстежать.
Їх неможливо відстежити. Ти про все подумала.
Твій батько з таких.
-З яких? -З тих, що мають туза в рукаві.
Каже, вони заплатили шантажисту.
-Що? -Ага.
Попалися. Це ж практично зізнання.
Що заплатили. Але не що вбили.
Усе одно хороший доказ.
-Звернемося до лейтенанта Вілліса. -Ще рано.
Це з минулого. Я була не достатньо хороша для його сина.
Почекаймо чогось переконливішого.
Переконливішого?
Так. Правда.
І я не знаю, що робив би…
У тебе ж є ордер на прослуховування?
Не драматизуй. Я ж уже казала…
Чорт.
-Дякую. -То ми прослуховуємо їх незаконно?
Не давай мені їх. Було весело…
Чудово. У нас нарешті є докази, та ми не можемо їх використати.
І нас обох можуть звільнити.
Вважаєш, я на нього схожий?
Ти значно кращий, Маркосе.
Ні. Ти мене заводиш.
Не роби так.
Я скоро женюся.
Я знаю.
Ти женишся на жінці на ім'я Ізабель
і поклянешся її любити
і бути їй вірним усе життя.
Ти справді так зробиш, Маркосе?
Чорт.
Що це?
Вони його знайшли.
Нам кінець.
Не обов'язково. Вони не знають, що в нас нема ордера.
Дізнаються.
Зачекай. Дай мені хвилинку подумати.
Обернемо це собі на користь.
-Не втягуй мене глибше. -Беліндо…
Я мусила.
Не могла ж я їх відпустити, бо суддя щось там не підписав.
Послухай.
Якщо змусимо їх зізнатися,
про мікрофони можна забути.
Ясно?
Усе буде добре.
Алло.
Так. Це Маркос Ерреро.
Сержант Неруда. Вітаю. Як справи?
Так. Я вдома. А що?
Це все, що ми знайшли по податкових пільгах для корпорацій.
Що… Я про це не говоритиму.
А Брейді говоритиме. Тож треба ознайомитися.
Брейді завжди знав, що в тебе підготовлено,
тому завжди б'є по слабких місцях.
-Ми їх прокачаємо. -Я маю вивчити це сьогодні?
Так.
ФБР
Не треба. Я піду.
Я думала, Ернесто дав вам усі документи.
Не всі.
Вибачте. Ці вибори – суцільний хаос.
Ми й одне одного не завжди знаходимо.
Ви розумієте, що неспроможність надати затребувані документи –
є перешкоджанням правосуддю?
Панове, це ми
передусім хочемо знати, хто вкрав гроші.
Де ваш чоловік? Нам треба з ним поговорити.
Сьогодні найгірший для цього день. Завтра дебати.
Ми готувалися до них протягом усієї виборчої кампанії. Благаю вас.
Я простежу, щоб усі документи доставили вам якнайшвидше.
У вас є два дні. Інакше ми повернемося з ордером.
Алло.
Слухаю вас.
У справі з'явилися нові дані.
Тому я й попросила вас прийти.
Ви з'ясували, хто це зробив?
Уґо, син Даніели, потрапив у аварію.
Він у комі.
Що?
Коли це сталося? Він одужає?
Лікарі не знають.
Кажуть, у нього 50% шансів вижити.
У якій він лікарні? Я мушу побачити його.
Спочатку поговоримо.
У машині Уґо ми знайшли сумку з п'ятьма мільйонами доларів.
Багато грошей.
Так. Багато.
Не знаєте, звідки вони?
Як мені знати?
Ви їх туди не клали?
У мене стільки нема.
«Завтра зустріч випускників.
Приходь, або я все розповім.
Мільйон доларів з кожного.
Опівночі в п'ятницю
я напишу, куди принести гроші».
Ви отримали таке смс?
Ми знаємо. Уґо відправив його вам та іншим.
Ви заплатили, так?
Що?
Ні.
Ви робите велику помилку.
Невже? Я так не думаю.
Ми знайшли гроші і знаємо, що ви отримали смс.
І що? Я також отримую смс про чудо-дієти.
Чи смс від кенійського принца, який хоче залишити мені спадок.
Я їх ігнорую.
Ви не сприйняли шантаж серйозно?
А чого? Ми нічого поганого не зробили.
Нема про що говорити, бо нема чого приховувати.
Чесно?
Я думала, це жарт.
Ми всі робили в коледжі багато дурниць.
Я думаю, шантаж пов'язаний з подіями 20-річної давнини,
коли були вбиті ваш друг Алехандро й Джессіка Томпсон.
Ось що я думаю.
Не знаю, що ви від нас хочете,
але ми не причетні до того, що тоді сталося.
І не причетні до того, що діється тепер.
А якщо я перевірю ваші рахунки, я щось знайду?
Я вам казала, що нічого не знаю про ті гроші.
У мене в кабінеті лежать п'ять мільйонів нічийних доларів?
Неймовірно.
Можете йти. Дякую, що приділили час.
Чорт забирай.
-Чорт забирай! -Годі, Педро.
-Забудь. Заспокойся. -Що? Чому? Як?
-Як я можу про це забути? -Педро, Ана має рацію.
Грошей більше нема.
Якщо спробуємо їх повернути, нас пов'яжуть із шантажем,
-Даніелою, тим малим і рештою. -Ні.
Ні. Проти нас немає жодних доказів.
Дай ключі.
Я б не був такий упевнений.
У нас проблеми.
Ми знайшли жучки в моїй квартирі.
Що?
Їх поставила поліція?
Педро, ми не в ріаліті-шоу. Авжеж поліція.
А що як і нас підслуховують?
-Ми цього не знаємо. -Ні, але…
та сержантка весь час наступає нам на п'яти.
Чорт. Мені треба готуватися до завтрашніх дебатів. До того ж…
я знав.
Знав, що цей сучий син причетний.
-Може, це він убив Даніелу. -Ти здурів.
-Як можна таке казати? -Чого це я здурів?
-Що я не так кажу? -Софіє, гроші були в нього.
Він утік, нічого не сказавши.
Може, вони мають рацію.
Ми нічого не знаємо про нього і їхні стосунки.
А ще кілька днів тому ми не знали, що він існує. Так?
Чи хтось із вас його знав?
Їдьмо.
Раз, два, три.
Дмухай, Уґо.
Молодець!
-Молодець. -З днем народження.
Молодець, зайчику.
-Принесу подарунок Уґо. -Давай.
Який ти вправний.
-Мамо. -О, так. Дивися…
Вам так гарно разом.
-Я дуже щаслива. -Мамо.
Дані.
Що з тобою?
Софі…
Я не заслуговую на все це.
Послухай, у тебе чудова родина, і їм тобою пощастило.
Повторюй за мною.
-Їм зі мною пощастило. -Голосніше.
Їм зі мною пощастило.
Відкрий рота.
-Дякую. -Прошу.
Смачного.
Пізніше спалимо ці калорії.
Якщо Неруда обмінюється інформацією з федералами – мені кінець.
Педро, ти занадто переживаєш.
Зосередься на дебатах. Я подбаю про все інше.
Ти казала, що твоя мама дасть гроші,
а нічого нема.
Я над цим працюю. Але я ж не Бог.
Федерали хочуть побачити бухгалтерські книги.
Якщо вони зрозуміють, що Ернесто підробив цифри…
Педро, що з тобою?
Педро, дихай. Будь ласка.
Заспокойся.
-Що з тобою? -Ано.
Педро, дихай. Дихай.
Дихай.
Заспокойся.
-Алехандро. -Він мертвий?
Чому ти так швидко їси, синку?
Вона мертва.
Мертва.
Синку, тобі погано.
Ніхто не винний у тому, що сталося з Алехандро.
А що, як хтось винний?
У тому, що сталася аварія?
Педро.
Про що ти?
Ні про що. Усе нормально.
Я ростила тебе хорошою людиною.
Якщо ти чогось мені про ту ніч не кажеш…
Якщо це пов'язано з тим, що сталося з Алехандро,
вчини правильно, сину.
Не хочеш казати мені –
скажи поліції.
Доброго ранку.
Я проспав.
Мені треба готуватися.
Нічого не треба робити. Я написала тобі стислі тези.
Якщо будеш невпевнений – зазирни.
Коли ти встала?
Я їздила снідати до мами.
Вона хотіла передати Луїсу подарунок.
Вибачалася за затримку.
Гроші?
Снідай. Сьогодні буде чудовий день.
І не забувай: дивися в очі. Добре?
Я нізащо це не надіну!
Ти це надінеш з трьох причин.
Перша: я так сказала. Друга: бо треба гарно вбратися.
І три: твої брати теж у такому будуть.
А навіщо нам однаково вдягатися? Ми ж не міньйони якісь.
Мамо, а ти не втомлюєшся прикидатися, що ми ідеальні?
Що?
Що «що»?
-Що «що»? -Що?
Ти їдеш на цілий рік. Цілий рік.
-І це, по-твоєму, нормально? -Так.
Думаєш, нормально кидати свого хлопця на рік?
Що мені без тебе робити?
Ти хочеш сказати, що кинеш плавання за місяць до змагань…
-Справді? -…і поїдеш зі мною?
Це вже краще.
-Ти жартуєш? -Жартую?
Уяви нас разом. Я поїхав з тобою.
Зараз уявлю.
Я тебе люблю…
-Справді? -…але не так сильно.
Як це «не так сильно»?
Перестань.
Ти виграєш усі свої змагання.
Так, це всім нам відомо.
-А я отримаю роботу в ООН… -Що ти?
Правда?
…а тоді будемо без кінця подорожувати.
І подорожувати.
І зустрінемося знову.
І так – тисячу й один раз.
На щастя вони знають, що ти мій син.
Інакше в цих туфлях тебе б не пропустили.
Я мав зустрітися з Сільвією.
Мав здогадатися, що тут ти.
Ми з нею мали поговорити наодинці.
Ти подзвонив моїй адвокатці, я подумав, що це щодо мене.
То що сталося?
У нас великі неприємності.
Ось що я знайшов у себе в квартирі.
Хтозна, скільки їх там іще.
Невідомо, що вони знають, що чули.
Відомо лише, що гроші для шантажиста в них.
Гроші, які принесла Сільвія.
По нас це вдарить у першу чергу.
У тебе забагато ворогів, Маркосе.
Я – не один з них.
Ні?
Ні.
Справжній ворог зараз у поліційному відділку,
думає, як засадити тебе в тюрму до кінця життя.
І судячи з того, що ми бачили, вона близька до своєї мети.
Я можу допомогти тобі з цього вибратися.
Справді? І що ти хочеш натомість?
Щоб я відмовився від позову?
Так. А ще – щоб людина, що все зіпсувала, зникла з твого життя.
Заспокойся, Маркосе.
Я буду поряд, як завжди, коли я тобі потрібен.
Я хочу послухати записи.
Вибачте. Не можу допомогти.
Інакше я все розповім Маркосу.
Не погрожуйте мені.
Благаю.
Він уже знає. Чув. Ясно?
Він знайшов один мікрофон.
Благаю. Я вам допомогла.
Ні. Ти мене заводиш. Не роби так.
Я скоро женюся.
Так. Знаю.
Ти женишся на жінці на ім'я Ізабель
і поклянешся її любити
і бути їй вірним усе життя.
Ти справді так зробиш, Маркосе? Справді?
МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР МАЯМІ
Беліндо, не кажи поки що нічого про мікрофони.
Почекай трохи заради мене.
Буду вдячна. Добре?
Так?
Привіт.
-Це Ана. -Дуже приємно.
-Рада знайомству, м-ре Брейді. -Взаємно.
Ідіть за мною.
Чому саме зараз?
Добре.
Що сталося?
Будь спокійний і зосереджений.
Упевнений, Брейді знає. Про це скрізь у новинах пишуть.
-І він це проти нього використає. -Що сталося?
Федереали взяли Ернесто
-за привласнення грошей кампанії. -Що?
-Ти про це знала? -Авжеж ні.
До дебатів залишилося кілька хвилин.
Давайте спробуємо розслабитися.
Дякую.
-Його заарештували? -Ходімо.
Усе добре.
Кандидати, прошу на сцену.
Дякую.
Прошу, заспокойся.
Дихай.
Педро, послухай. План такий:
якщо використають проти тебе Ернесто, ти нічого не знаєш.
Ти сам щойно дізнався. І ти співпрацюватимеш
-з органами влади. -Усе добре? Час іти.
Ми готові.
ВИБОРИ 2022
Добрий вечір. Вітаємо вас на дебатах
двох кандидатів у мери Маямі-Дейд.
Я розпитала. Жучки встановили скрізь у будинку.
-Ясно. -Як мер…
Але це незаконно. У них не було ордера.
Тож вони не можуть це використати.
Добре. Дякую.
…малому бізнесу, щоб він відновлювався.
Показники безробіття демонструють…
Ці цифри можуть розповісти дві зовсім різні історії,
залежно від того, хто їх озвучує.
Жителям Маямі-Дейд цікаво, як ми
-будемо стимулювати економіку… -Погані справи.
-…створювати робочі місця… -Сподіваюся, він піде в наступ.
Хай іде. Бо Брейді його живцем їсть.
-У нас є план заохочення… -Давай.
…щоб великі компанії відкривали офіси в Маямі-Дейд.
Завдяки цьому буде створено тисячі робочих місць.
Чуєте щось конкретне? Боюся, ви кажете багато…
Чого ми тут? Хіба ми не збиралися перекусити?
Не думаю, що у вас є конкретний план для жителів…
Треба зізнатися, Ано.
Педро, ні.
Ти думав, що буде, якщо ми щось скажемо?
Ти собі життя зіпсуєш. А крім того – життя Маркоса, Даніели,
і Софії. І моє життя теж, чорт забирай.
Яке життя?
Я більше не можу, Ано. Досить.
І чому ви думаєте, що жителі Маямі повірять вам,
коли вашого найближчого помічника затримала поліція?
Зачекайте. Мене це шокувало не менше…
І схоже, він діяв не сам.
Особисто я не вірив би меру,
який обрав такого керівника своєї виборчої кампанії.
І не думаю, що й жителі Маямі вам повірять.
Чи ви думаєте, що люди повірять, що ви непричетні?
Загинуло двоє людей, Ано.
Педро, ні.
Я знаю: тобі боляче. Тобі важко.
У мене теж нема сил.
Думаю, найлегше було б сказати,
що це не велика втрата для мене.
Але це брехня. А я не брешу.
Ти й не уявляєш, яку вину я відчуваю за зроблене нами.
Але ми мусимо бути сильні.
Так. Подивися на мене.
-Не можу. -Можеш, Педро.
Ти допоміг мені, тож я допоможу тобі.
Але ти мусиш мені довіряти.
Мені потрібно, щоб ти був поряд.
Я не хочу більше нікого втрачати.
Я…
Мати виховала мене чесною людиною.
Навчила вірити, що людина невинувата, якщо її вину не доведено.
І дочекатися правосуддя, перед тим, як судити когось.
Я вірю…
що багатьом глядачам відомо, що буває,
коли про них судять поспіхом.
І я сам так не робитиму.
Чи я внутрішньо спустошений?
Чи розбите моє серце?
Але ми це переживемо
й станемо сильніші – так само, як це місто,
після багатьох років процвітання злочинності.
Ви ж не вважаєте, що через ті роки в Маямі погано жити?
Я – ні.
І я знаю, що разом жителі Маямі створять такий простір,
де почуватимуться безпечно.
Звичайні скромні люди, як моя мати.
Моя мати,
світла їй пам'ять,
отримала чудовий медичний догляд лише тому, що в її сина були гроші.
Але в цьому місті дуже багато людей, яким він недоступний,
над чиїми життями нависає небезпека щоразу, коли вони хворіють.
Треба, щоб усі жителі Маямі мали доступ до єдиної системи охорони здоров'я.
Щоб усі вони почувалися безпечно на вулицях.
Щоб їхні діти отримали найкращу освіту.
Бо я вірю в жителів Маямі.
І я ніколи не припиню боротися за вас.
Ну як?
Непогано. Але мене все одно не буде на фото.
А я думала, Брейді по тобі котком проїдеться.
Це ти.
Мати не дала тобі грошей.
Я щойно надала їм документи, які вони просили.
Ізабель.
М-р Ерреро не відповідає.
То я піднімуся.
Вибачте. Без його дозволу я вас не впущу.
От тупак.
ЕРНЕСТО ДІАЗ
Не знаю, що робити. Треба оплатити купу рахунків.
А твоя пенсія?
Пенсії за інвалідністю недостатньо.
Якщо не оплачу оренду до кінця місяця, опинимося на вулиці.
-Уґо знає? -Підозрює. Він не дурний.
Намагаюся його не бентежити,
бо мене жахає думка, що він опиниться на вулиці,
-після всього, що пережив. -Дані, цього не буде.
Подивися на мене. Так не буде.
У нас з тобою гівняне життя. Це несправедливо.
Те, що сталося тієї ночі, пустило наші життя під укіс.
У тебе є я.
Ага. Доки тебе знову не посадять.
Кидай це заняття, Софіє.
-Це не так легко. -Ти заслуговуєш на краще.
Берні заплатив заставу. Я йому винна, Дані.
Думаю, ми сповна заплатили за те, що зробили. Згодна?
А з іншого боку, глянь на Педро, Маркоса й Ану.
У них усе добре. Пречудово.
Що ж нам робити?
Через два місяці зустріч випускників.
Слушна нагода, як вважаєш?
Для чого?
Змусити їх заплатити.
Переклад субтитрів: Анастасія Черевко