הנה זה בא! -וואו. וואו.
זו מסורת אצלנו לומר תודה היום.
יש לי אישה מדהימה ובן נפלא
שעומד לעשות מה שאני לא יכולתי לעשות בימיי,
להפוך לאלוף פלורידה בשחייה.
אל תיגע.
מה אתה עושה, פדרו? -אני יוצא לסיבוב.
לא, בן.
זה יום חשוב. חג ההודיה.
המסורת אומרת שעלינו להיות עם המשפחה.
אני רוצה להודות לכל מי שבא לכאן היום,
במיוחד לאלה שכבר לא באים,
אבל זכינו לפגוש אותם היום.
את בטוחה שאת לא רוצה לבוא?
אבא שלי…
נמצא במרחק שני בקבוקי יין מלשיר ולנגן בפסנתר.
נשמע מבדר מאוד. לא, אני מעדיפה להישאר כאן.
היי, תקשיבי. אני מתגעגע אלייך.
אני אוהבת אותך מאוד. -גם אני אוהב אותך. ביי.
אני אקח לך את הטלפון. -מצטער.
לא, כי אתה לא חושב… -בסדר, בסדר, בסדר.
אחותי, לכי לאכול איתו.
ולהשאיר אותך כאן לבד? לא נראה לי.
חג ההודיה לא מזיז לי. -ואת חושבת שלי הוא מזיז?
בספרד אנחנו מעדיפים למתוח ביקורת מאשר לתת תודה.
ואנחנו גם עושים פסיכואנליזות, מה?
זה גרוע.
שכחי מהם, עם המשפחה שלהם וכל הבעיות שלהם.
אנחנו צריכים רק חברים טובים.
לחיי חברים. -לחיים.
מה שלומך?
מה לעזאזל קרה, פדרו?
אני לא יודע.
אני חתום על הספרים. השם שלי.
רימיתי בספרי החשבונות כי נשבעת לי שתחזיר את הכסף.
כן.
אסור לנו לדבר על זה כאן.
היי.
אני כלוא כאן כבר יומיים.
כל החשבונות שלי הוקפאו. אני לא יכול אפילו לשלם ערבות.
אני אוציא אותך מכאן. אני מבטיח.
לא עשיתי שום דבר רע.
אני אדם הגון.
אני דיווחתי על השוד.
וכשביקשת ממני עזרה, עמדתי לצדך.
לא אשכח אותך, ארנסטו. אני מבטיח.
אני אוציא אותך מכאן.
תוציא אותי מכאן.
- משטרת מיאמי -
אל תגרום לי להרגיש מרשעת, כי אני לא כזו.
הוא הקריב את עצמו למעני.
ואני לא?
אילו לא הייתי עושה מה שעשיתי, היית נמצא בכלא עכשיו,
והיינו מאבדים הכול.
את הקמפיין, את הבית, את המשפחה שלנו.
- איזבל -
המספר שאליו הגעת איננו מחובר.
תירגעי, סופיה. פשוט תירגעי.
תירגעי, בבקשה. הוגו לא יודע דבר.
באמת? רק אמרת, "תשמע, מותק,
אני צריכה לשלוח כמה הודעות סחיטה לכמה חברים, אבל אל תשאל למה, בסדר?
אל תשאל שאלות כי אין מה לדעת."
אין מצב! זה בלגן שלם. אסור היה לך לערב אותו בזה. נקודה.
הוא כבר מעורב. הוא הבן שלי. -לא! הוא לא הבן שלך.
הוא לא הבן שלך, דני.
הוא בנה של אישה שמתה לפני 20 שנה.
מה אם הוא יגלה את הסיבה שאנחנו סוחטות אותם
ויגלה הכול? תחשבי על זה.
תחשבי על זה, למען השם. את לא מבינה שאני עושה את זה למעננו?
- מרקוס, אפשר לדבר? -
- תתקשר אליי בבקשה, אני לא מבינה כלום. -
ברוך הבא! חסרת לנו.
אני כאן.
חזרתי לעבודה.
אתה לא נראה טוב.
אני פשוט… לא ישן היטב לאחרונה.
אתה בטוח שזו הסיבה?
מה עוד יכולה להיות הסיבה?
דיברתי עם איזבל.
כדי לשאול אותה אם תצטרף אלינו בחג ההודיה.
כן.
גם אני התחבאתי במרפאה כשאימא נפטרה.
לא רציתי להיכנס הביתה ו…
אתה לא זוכר. היית צעיר מאוד.
אני יודע שפישלתי, אבא, אבל זה העסק שלי, בסדר?
איזבל עדיין אוהבת אותך מאוד.
ודיברנו על האופן שבו מישהו יכול…
לקחת אחריות על דברים שעשה.
אני חושב שיש לך עוד זמן לפתור את זה.
אטפל בזה.
בסדר.
היי, היי.
מה את עושה כאן?
אני רק רוצה לדעת מה שלום הוגו.
את יודעת שאסור לך להיכנס לשם. -אני יודעת.
הוא בתרדמת.
הרופא אמר שמצבו חמור אבל יציב, אז…
זה טוב מבחינתך?
תשמעי, הוא יכול לספר לי דברים רבים.
הוא התקשר אליי רגע לפני התאונה,
הוא אמר שהוא רוצה לגלות לי הכול.
שנמאס לו לשקר.
מעניין למה הוא התכוון.
יש לך מושג?
אני מקווה שהוא יתעורר בקרוב כדי שיבהיר לי כמה דברים.
תיהני מהיום שלך.
היי, מה שלומך?
- ויליס שיחה נכנסת -
היי, המפקח. מה קורה?
תגים ואקדחים על השולחן שלי, שתיכן.
מה?
שמעתן אותי. קדימה.
ויליס, רק רגע.
התקנתן מכשירי ציתות בבית בלי צו. -תן לי להסביר.
המריתן את פי. אני לא רוצה לשמוע את ההסבר שלך.
תגים ואקדחים על השולחן שלי, מיד.
ויליס, היינו עלולים לאבד את התיק הזה. הייתי חייבת לעשות משהו.
ידעתי שכולם מעורבים ו…
תשמע, אני…
אני יודעת שאסור היה לי לנסות להשיג את הראיות שהייתי צריכה
כי שופט לא נתן לי… -אז את מעל החוק?
לא. אני אומרת שהחוק היה בדרך לשחרר את הרוצחים האלה.
אדוני, אם יורשה לי להגיד, אני לא חושבת שאנחנו מעל החוק.
אבל בזכות המיקרופונים האלה יש לנו הוכחה שהם היו מעורבים.
מרקוס הררו שילם את כספי הסחיטה בכסף הלא חוקי של אבא שלו.
אלה לא ראיות אם השופט לא יקבל אותן.
אבל עכשיו אנחנו יודעים את האמת, נכון?
ואני יודעת שאוכל להשיג ראיות ששופט יקבל.
אני מבטיחה לך. ויליס, בבקשה.
אתה יודע שאני היחידה שיכולה לפתור את החקירה הזו. איש מלבדי לא יכול.
אפתח חקירה פנימית.
בינתיים, שתיכן מושעות.
בלינדה, עצרי.
המפקח…
בלינדה חשבה שיש לנו צו ושהמיקרופונים חוקיים.
למה שלא תחשוב כך?
זו הייתה החלטה שלי בלבד.
אז היא לא אמורה להיענש
על מעשה שלא ידעה עליו בכלל.
אני מקבלת את מלוא האחריות.
בסדר, פלורה.
בלינדה, את יכולה ללכת.
עשית את זה לעצמך.
למה לא אמרת לי שביקשת ניתוח חדש?
אני אומרת לך עכשיו. מה זה משנה?
"מה זה משנה?" אני המפקד שלך.
גילינו למי שייכת כל טביעת אצבע במכונית הזו.
אז פספסנו משהו כי מישהו רצח אותה.
בטוח שהוא הותיר ראיות.
את כפייתית.
לא אתווכח איתך על זה.
היי, על כמה אתה רוצה להתערב
שאגלה משהו שיוביל אותנו לרוצח?
על ארוחת ערב.
עשינו עסק.
זה שאני מחבב אותך לא אומר שמותר לך לפעול בניגוד לחוק, נרודה.
אני עדיין הבלש הראשי
ואת לא תקבלי החלטות בלי לדבר איתי עליהן קודם.
ברור?
תכיני את הארנק שלך. אני אוהב צלעות.
בסדר, חברים. אני חושב שהכי חשוב
שאנחנו זוכים לפרסום טוב סוף כל סוף,
ואני חושב שזה קשור מאוד לביקור הזה במחסה לדרי רחוב.
אז אני רוצה תמונות של פדרו מגיש רוטב אוכמניות
ובטטות ומשהו בעמודי השער של כל עיתון בעיר.
ובטוח שיהיו צלמים במסיבת איגוד היזמים.
אז חשוב מאוד…
לא נערוך סעודת חג ההודיה בבית?
יהיו שם הרבה משפיענים,
אז אם נגרום לאחד או שניים מהם לכתוב המחאות…
מה עם הילדים שלנו?
הם כבר יודעים שהשנה הזו שונה קצת.
בכל אופן, הם יבלו את חג ההודיה עם רודריגו ומריסה.
נדבר על זה אחר כך.
בסדר, בואו נתחיל לעבוד. -כן, בסדר.
אז…
זה מה שתגיד כשנגיע לבית המחסה.
- ניתקנו כל קשר עם ארנסטו דיאז. -
- אנחנו המומים ומזועזעים ממעשיו. -
"אנחנו מרחיקים את עצמנו מארנסטו דיאז.
"אנחנו המומים ומזועזעים ממעשיו."
מה קרה לחף מפשע עד שהוכחה אשמתו?
הציבור כבר שפט אותו וקבע שהוא אשם.
- מנהל בוגד במועמד -
זה הדבר היחיד שמעניין אותנו.
אני לא יכול להגיד את זה.
ארנסטו עובד איתי שנים רבות.
מגיע לו… -מה מגיע לו, פדרו?
טפיחה על השכם? זה יפיל אותך. בסדר?
אז תתמודד עם העובדות. מנהל הקמפיין שלך הוא פושע.
וככל שתתמהמה להתרחק ממנו
יצביעו לך פחות אנשים.
פדרו. תגיד לי את האמת אחת ולתמיד.
לא ידענו מה לעשות.
אני מצטער, אימא.
בוא הנה.
לאן? -לאן אתה חושב?
לדבר עם המשטרה. -לא!
למשפחת וילאס יש זכות לדעת מה קרה.
לבעל של האישה שמתה יש זכות לדעת מה קרה.
עשית מעשה נורא.
נלחצת.
זו הייתה טעות, בן. הם יבינו.
לא, הם לא יבינו. הם יאשימו אותי, אימא.
אני לא רוצה לשבת בכלא, אימא.
אני לא רוצה. אני לא רוצה.
מנואל, אתה יכול לקחת את זה למטה, בבקשה?
באמת לא ציפיתי לפגוש אותך.
בבית שלי, במיטה שלי.
תשמעי, אני לא יודע מה את חושבת שקרה בין סופיה וביני, אבל…
אז לא שכבת איתה?
לא.
ודאי שכן.
תסלחי לי.
אני מצטער.
שנינו מצטערים.
אתה עושה איתה טעות.
וברגע שתבין כמה אתה מאבד,
יהיה מאוחר מדי.
כשאתם מכניסים את הפסטה לסיר, עשו זאת כך.
כאילו שהפסטה…
למה אתה כאן?
רציתי לאחל לך חג הודיה שמח.
הפסטה צריכה להיות טרייה.
תודה. -נוכל להכין אותה בעצמנו.
אבל הקדמת ביום.
אז את מודעת לתאריך?
חשבתי שאולי את מבולבלת.
תשמע. -אז את לא מבולבלת? מעולה.
בואי נעשה חישוב קל.
כמה ימים אני כבר מחכה לכסף שלי?
ברני, אני על זה.
מרקוס עומד לגלות לי איפה אבא שלו מחביא את הכסף.
אז אתם הולכים ומתקרבים, מה?
כן. בילינו זמן רב יחד. הוא עומד…
אז למה לעזאזל את גרה במלונית המחורבנת הזו
ולא בבית של מרקוס?
כי החברה שלו התחילה לקנא.
לא רציתי להסתכן. -בסדר.
את יודעת כמה מכוער זה יהיה אם את משחקת איתי במשחקים?
אני לא משחקת במשחקים. אני רק צריכה עוד קצת זמן.
אני לא משחק במשחקים איתך.
יש לך חמישה ימים.
כמה ימים יש לך?
חמישה.
טוב.
היי.
תודה.
רוצה להיכנס?
אפשר להציע לך כוס יין או משהו?
מים, תודה.
שבי.
אני מצטערת. בבקשה.
באתי כדי לבדוק אם יש לך מסמכים
שקשורים לחקירת דניאלה מריני. -מה?
התיקיות די רזות, אז תהיתי אם לקחת מסמכים הביתה.
כן, לקחתי.
שבי בבקשה, בלינדה.
תשמעי, העובדה שאני מושעית
לא אומרת שאפסיק לעבוד על החקירה הזו.
זה כן מה שהיא אומרת. -לא נכון.
זה בדיוק מה שתעשי.
באמת? -החקירה הזו כבר לא שלך.
כשנעשינו שותפות חשבתי לעצמי, "איך היה לי מזל כזה?"
את חכמה וקפדנית.
ושמחתי שאת אישה כי כך לא אצטרך להתמודד עם בולשיט.
הערצתי אותך כי חשבתי שאכפת לך.
מתברר שאכפת לך רק מהאובססיה שלך.
לו היה אכפת לך ממני, לא היית מסכנת את העבודה שלי.
תמיד רציתי להיות בלשית.
כמעט הרסת לי את זה.
למה עשית דבר כזה לשותפה שלך?
בלינדה.
האם מנהל הקמפיין שלך גנב את הכסף?
אתן לבתי המשפט לקבוע, בסדר?
אני יכול להגיד לכם שארנסטו דיאז עבד איתי
במשך זמן רב מאוד, ואופתע מאוד לגלות
שאין הסבר סביר למה שקרה.
אז דיברנו על זה מספיק.
אני מודה לכולכם שבאתם.
זה יום מיוחד. משפחתי ממתינה לי שאחתוך את תרנגול ההודו.
אז תודה רבה שבאתם.
אני מעריך את זה מאוד ו… שיהיה לכם חג הודיה נפלא.
תודה. -מה עשוי להיות ההסבר הסביר?
תודה. תודה שבאתם. תודה. אני מעריך את זה.
היי, מה זה היה אמור להביע?
היי, אם תדבר איתי כך עוד פעם אחת, תפוטר.
פדרו, תירגע. -אני רגוע.
אני המועמד.
אני מעריך את ההדרכה שלך, אבל אני עדיין הבוס.
זה ברור לך?
ברור.
כן. -תודה. תודה.
בואו נלך לשתות כוסית.
עלינו לבדוק את לוח הזמנים לארוחת הערב של איגוד היזמים.
לא שמעת מה אמרתי הרגע?
לא אבלה את חג ההודיה עם יזמים.
אבלה אותו עם הילדים שלי בבית שלי.
אם את רוצה להצטרף אליי, זה יהיה פנטסטי.
פדרו, כבר אישרנו שנגיע.
את אישרת.
אף אחד… לא הודיע לי.
אז אם מרוון רוצה ללכת לאירוע, יופי.
את יכולה ללכת איתו אם את רוצה. אין לי מה לעשות בנדון.
אבל אני אלך הביתה כדי לחגוג עם הילדים שלי,
ואשמח אם תגיעי.
החלטה שלך.
לואיס, את הלחם בבקשה.
לא היינו אמורים לאכול עם סבא רודריגו וסבתא מריסה?
לואיס, בחייך. אתה באמת מעדיף לאכול עם סבא וסבתא מאשר איתנו?
היה שינוי בתוכניות, מתוק.
כן, ברור. כמו תמיד. -כמו תמיד?
אתם מחליטים הכול מאחורי הגב שלנו ולא שואלים אותנו לדעתנו.
באמת יש לנו הרגל רע כזה בבית. -בואו נאכל בשלווה.
אני בטוחה שהכול טעים מאוד. -מספיק.
בבקשה, כולם, תירגעו ובואו נאכל ארוחה נחמדה. זהו זה.
אני מצטערת, אבל בהתראה קצרה כל כך, תרנגול ההודו לא הופשר.
עוף זה מושלם. ומעבר לכך, את תצטרפי אלינו, כרמן.
את תשבי ותאכלי איתנו כי זה מגיע לך. בסדר?
כי את חלק מהמשפחה וכי הכול בסדר גמור.
כר… בבקשה, כרמן. שבי.
בסדר?
מושלם. בבקשה. עכשיו כל המשפחה יחד. טוב מאוד.
אל תדאג, אדוני. טורטייה תספיק לי.
איזו טורטייה? את באמת לא…
אל תתעקש. -לא, היא… היא יכולה ללכת הביתה.
עדיף שתלכי הביתה. את מקבלת ערב חופשי.
קחי גם את מחר, אם את רוצה.
תבלי עם המשפחה. זה יום חשוב.
תודה רבה. באמת.
תודה, כרמנסיטה.
באמת, כרמן. תודה רבה.
תודה רבה לשניכם.
עוף? ברצינות?
מה רע בעוף, לואיס? -אני צמחוני!
צמחוני? מה? ממתי אתה צמחוני?
אתה רואה? אתה לא מקשיב לי אף פעם! -ממתי הילד הזה צמחוני?
אתה יודע מה? לא משנה. -מספיק! לא!
אנחנו נחגוג בהתאם למסורת.
אני רוצה להודות על כך שכולכם בחיים שלי.
כי המשפחה קודמת לכול.
אנחנו אמנם רבים לפעמים,
אנחנו אמנם לא מבינים זה את זה לפעמים
ולפעמים אנחנו לא…
עושים מה שאנחנו מצפים זה מזה.
אבל אני אסיר תודה על כך שאנחנו תמיד בוטחים זה בזה,
כי תמיד נתמוך זה בזה.
אנחנו לא יכולים להשלים עם זה.
למה לא? זה סכום קטן להשכלה שלו.
זה המעט שאנחנו יכולים לעשות. -הנער נחמד מאוד אלינו.
אבל אדוני, גברתי, זה יותר מדי.
אבינו שבשמים, יתקדש שמך.
תבוא מלכותך ייעשה רצונך כמו בשמים כן בארץ.
סלח לנו את חובותינו…
מרים הקדושה, אם האלוהים, התפללי בעדנו, החוטאים,
עתה ובשעת מותנו.
נראה שהמצב של המרפאה החדשה
יהיה הרבה יותר טוב בשנה הבאה.
נכון, מרקוס?
מרקוס?
מרקוס.
סליחה?
אתה בסדר?
כן, בסדר גמור. מה אמרת?
המרפאה החדשה. סיפרתי להם…
כן, המרפאה החדשה, יש לה
אפשרויות נהדרות לקראת השנה הבאה…
בן?
דיברתי עם סילביה קודם.
השעו את הסמלת ההיא מהחקירה.
תתעודד.
זו אמורה להיות הקלה מבחינתך.
כן, איזה יופי.
אלך עכשיו.
יש לי משהו חשוב לעשות. סלח לי.
הבא בתור.
ארמנדו קרוז. אתה יכול להתקדם. תודה.
בסדר, הבא בתור.
היי.
מי כל האנשים האלה?
השארתי לך הודעה.
באמת. באמת.
הם… כל הפרמדיקים,
השוטרים ואנשי המז"פ שנגעו במכונית של ג'סיקה תומפסון.
ואני לוקחת את טביעות האצבעות של כולם
כדי להשוות לטביעות האצבעות שמצאנו בזירת הפשע, אז…
השארתי לך הודעה.
ואני יודעת שכולם היו אמורים לעטות כפפות, אבל רק ליתר ביטחון, אז…
תעשי חיים.
הבא ב… היי, סוזן.
נורה. -פלורה.
תיכנסי.
מה שלומך, ליסה?
אני בסדר. ג'וני.
יש לך אורחת.
היי. -היי.
את לא אמורה לחגוג את חג ההודיה עם החבר שלך?
לא. הוא זרק אותי. -מה?
זה בסדר. הוא אומר שאני עובדת יותר מדי.
אני מצטער.
אבל הוא לא טועה. -תראו מי מדבר.
אין לך משפחה באזור?
לא. -בואי.
שבי איתנו. -לא, לא. אני לא יכולה.
בואי. נסדר לך מקום.
כן? -קדימה.
אתה באמת חייב לי ארוחה. -באמת?
כן.
שבי כאן. -בסדר. תודה.
כן. -תני לי לעזור לך.
בסדר, תודה. -בשמחה.
שבי. -בבקשה.
לא נעים לי להיות גסת רוח, אבל אני לא אוכלת בשר.
אוי, לא.
בסדר.
אז לנו יישאר יותר.
יש שעועית, תירס ופירה במטבח.
מעולה.
לפני שנתחיל, יפריע לכם אם אטפל בזה?
אני פשוט לא יכולה לחכות.
מצאתי טביעות אצבעות נוספות,
והן לא של ג'סיקה תומפסון.
הן חייבות להיות של הרוצח.
וואו.
את רוצה מים?
את בסדר?
עדיף שאלך? -לא, לא.
את רוצה לשכב? -לא, אני בסדר. אני בסדר.
בסדר, בסדר, בסדר, בסדר.
שיט.
אני באה.
טומי.
היי, ילד גדול שלי.
מה שלומך?
תן לי חיבוק, אלוף.
תיזהר שזה לא ייפול לך. -אז מתי התכוונת לספר לי?
החדשות עוברות מהר, מה?
את יודעת שיש לי מרגלים.
טומי רצה לפגוש אותך.
התגעגעתי אלייך.
גם אני התגעגעתי אליך, מותק.
את בסדר? -בסדר גמור.
ניסיתי לדבר עם ויליס, אבל…
הוא לא חיבב אותי מעולם.
היית די קשוח כלפיו בתחילת דרכו.
כן, טוב…
אולי זה קשור לעובדה שהוא מניאק חסר יכולת.
סבא, מה זה "מניאק"?
תגלה כשתגדל.
הם נמצאים בכל מקום.
הארוחה לא מוצאת חן בעינייך?
יש לי קצת בחילה.
ויליס.
איזה בזבוז של עור.
אבל הוא לא טועה הפעם.
מה חשבת לעצמך?
לימדתי אותך לשחק לפי הכללים, גם אם הם לא מוצאים חן בעינייך.
כן, אבל היינו קרובים מאוד, סלי. אני נשבעת.
הייתי צריכה רק עוד דבר אחד… -ייתכן שבגלל ה"עוד דבר אחד" הזה
איבדת את העבודה שלך.
רציתי שתנוחי קצת, אבל לא כך.
מה עכשיו?
מה תעשי? -אני לא יודעת.
אבל אמצא פתרון, בסדר?
זה לא משהו שאתה אמור לתקן, סלי, בסדר?
לאט לאט, סבא.
כן.
כדאי שאעצור לפני שאיעשה רגשן מדי.
היי.
בכל אופן…
לפחות מייפל שמחה שאת כאן כל היום,
נכון, מייפל?
היא השמינה מאוד.
ואני רוצה לדעת את תוצאות סריקת הסי-טי.
אל תשקרי לי הפעם.
תאכלי.
חג הודיה שמח.
יש לי שאלה טכנית.
אם עוצרים אותי על נהיגה בשכרות,
מה העונש… החמור ביותר שאני עלול לקבל?
איפה אתה, מרקוס?
למרות שאני חושב ש…
אם אנהג לאט ורגוע…
לאט מאוד…
לא יקרה לי כלום, נכון?
מרקוס, איפה אתה?
איפה אתה?
אני ב…
הראט'ס.
אני חושב. אני כבר לא ממש רואה היטב.
חכה שם. אני בדרך.
הילדים בחדרים שלהם, משחקים במשחקי הווידאו הארורים שוב.
- גבריאלה: חג הודיה שמח, אולי נחגוג יחד שוב בהזדמנות -
היזמים היו מתייחסים אליך יותר בארוחה שלהם.
מספיק, אנה, בבקשה.
זה הקמפיין שלי, אני מחליט.
כן, כן. -אני לא אוהב כשאת…
אני מבינה עכשיו. אני מבינה. הבהרת את זה היטב בנאום הקטן שלך.
"אני אסיר תודה על המשפחה כי אנחנו תמיד בוטחים זה בזה"?
אתה רציני? אתה באמת מעביר לי שיעורים בכנות?
בזמן שאתה קיבלת את כל ההחלטות שלך לבד
וכל אחת מהם הייתה גרועה ומסוכנת מקודמתה,
בלי לגלות לי דבר?
אתה עושה זאת כי יש לך מישהו אחר לבטוח בו.
ארנסטו הוא יד ימיני.
הוא הרבה יותר מזה, ושנינו יודעים זאת. זה לא משנה.
תשכב עם מי שאתה רוצה.
רק אל תציב מישהו מעליי שוב לעולם.
אוי, לא.
הם לא יעזרו לי.
עזרו לי, בבקשה.
כאן מוקד החירום. מה מקרה החירום?
לא. לא.
בוא. אקח אותך הביתה.
למה אני כאן, מרקוס?
אני לא יכול לנהוג.
כן, אבל היית יכול להזמין מונית. במקום זאת, התקשרת אליי.
אין לי מושג.
אני לא יודע.
הייתי במצב טוב מאוד.
החיים שלי סוף כל סוף…
הכול היה בסדר,
אבל אז את הופעת, ובום!
הרסת הכול כמו צונאמי מזוין.
במשך כל השנים האלה אמרתי לעצמי…
נשבעתי ש… שלא ארגיש דבר,
שלא אחשוב עלייך, שאני לא רוצה לפגוש אותך.
אבל זה היה בלתי אפשרי.
זה היה בלתי אפשרי.
פשוט בלתי אפשרי.
זה היה בלתי אפשרי.
בוא נלך.
קחי אותי. בבקשה. בבקשה.
אני אוהב אותך. אני אוהב אותך.
היי…
בוא ניסע לקולומביה. אחת ולתמיד, מרקוס. בוא ניסע.
מרקוס.
מרקוס!
הלו?
פלורה נרודה? מדבר ד"ר מאי מבית החולים.
זה בקשר לסריקת הסי-טי?
לא, ביקשת שאתקשר אלייך
אם מטופל ששמו הוגו תומפסון יתעורר מהתרדמת.
הוא התעורר הרגע.
השעו את נרודה מהחקירה.
אנחנו יכולים להיות רגועים יותר עכשיו.
והתקשרתי אל אליסון כדי שתבוא לשמור על הילדים.
אז אם מתחשק לך, אפשר לצאת לשתות כמה כוסיות לזכר ימים עברו.
תודה שאת תומכת בי תמיד.
אגבה כפליים היום כי זה חג.
בסדר.
ואתם חייבים לי עוד על הפעם הקודמת.
מאיפה? לא.
את מתכוונת לערב שבו הלכנו לכנס המחזור?
לא, שילמתם על הפעם ההיא. אני מתכוונת לפעם שאחריה.
איזו פעם?
יצאתי רק פעם אחת ואנה נשארה עם הילדים.
לא, היא הזמינה אותי כשמרטפית.
היא אמרה שצץ משהו בעבודה.
היא חזרה די מאוחר.
נלך?
היי, אליסון. -היי, תיהנו.
תודה.
מה את עושה כאן?
תרגום: אסף ראביד