Tu je!
Tradicija je, da se danes zahvalimo.
Imam krasno ženo in čudovitega sina,
ki bo dosegel to, česar jaz nisem mogel:
postal bo floridski prvak v plavanju.
Ne dotikaj se.
- Kaj delaš, Pedro? - Na sprehod grem.
Ne, ne greš, sin.
Danes je zahvalni dan. Pomemben dan je.
Po tradiciji ga moramo praznovati z družino.
Hvala vsem, da ste prišli.
Zlasti tistim, ki ne pridejo več, a so nas danes počastili s svojo prisotnostjo.
Res ne boš prišla? Moj oče je kot…
Še malo bo spil, pa bo zaigral na klavir in zapel.
Sliši se zelo zabavno. Ne, rajši bom ostala tu.
Pogrešam te.
- Ljubim te. Zelo. -Jaz pa tebe. Adijo.
- Telefon ti bom vzel. - Oprosti.
- Ne, ker ne misliš na… - Prav.
- Punca, pojdi na večerjo k njemu. - In te pustim tu samo? Ne.
- Ne dam veliko na zahvalni dan. - Jaz tudi ne.
V Španiji raje kritiziramo, kot se zahvaljujemo.
Mi pa raje psihoanaliziramo.
Grozno.
Pusti jih. Kar naj imajo družino in svoje težave.
Samo dobrega prijatelja potrebujeva.
- Na prijatelje. - Na življenje.
Kako si?
Kaj se je zgodilo, Pedro?
Ne vem.
V knjigah je moje ime.
Ponaredil sem knjige, ker si prisegel, da boš vrnil denar.
Ja.
Tu ne smeva govoriti o tem.
Že dva dni sem zaprt tu.
Vse račune so mi blokirali. Še varščine ne morem plačati.
Ven te bom spravil, obljubim.
Nič slabega nisem naredil.
Poštenjak sem.
Rop sem prijavil. Ko si me prosil za pomoč, sem ti pomagal.
Ne bom pozabil nate, Ernesto. Obljubim.
Ven te bom spravil.
Spravi me ven.
MIAMIJSKA POLICIJA
Ne vzbujaj mi občutka, da sem baraba, ker nisem.
Zame se je žrtvoval.
Jaz pa ne?
Če ne bi bilo mene, bi sedel ti.
In vse bi izgubila.
Kampanjo, hišo, družino.
Klicana številka je izklopljena.
Pomiri se, Sofía.
Pomiri se. Hugo nič ne ve.
Res? "Poslušaj, srček,
nekaj izsiljevalskih sporočil moram poslati s tvojega telefona,
a ne sprašuj, zakaj."
To je sranje in ne bi ga smela vplesti.
- Saj je že vpleten. Moj sin je. - Ne, ni tvoj sin, Dani.
Je sin ženske, ki smo jo ubili pred 20 leti.
Kaj, če izve, zakaj jih izsiljujemo, in vse pove?
Pomisli, jebenti. Ne vidiš, da to počnem za nas?
MARCOS, LAHKO GOVORIVA? POKLIČI, PROSIM. NIČ NE RAZUMEM.
Dobrodošel! Pogrešali smo te.
Tu sem.
Vrnil sem se.
Slabo zgledaš.
Zadnje čase slabo spim.
- Je res to razlog? - Kaj pa bi bilo drugega?
Z Isabel sem govoril.
Vprašal sem jo, ali se nama bo pridružila za zahvalni dan.
Ja.
Tudi jaz sem se zatekel v kliniko, ko sva izgubila mamo.
Nisem hotel biti doma. Ne spomniš se, zelo majhen si bil.
Vem, da sem zajebal, oče. Ampak to je moja stvar.
Isabel te še vedno zelo ljubi.
Govorila sva o tem, kako lahko nekdo
prevzame odgovornost za svoja dejanja.
Še vedno je čas, da to urediš.
Uredil bom.
Prav.
Kaj delate tu?
Zanimalo me je, kako je Hugo.
- Saj veste, da ne smete noter. - Ja.
V komi je.
Zdravnik je rekel, da je stanje resno, ampak stabilno.
Je to dobro za vas?
Veliko mi ima povedati.
Poklical me je tik pred trkom. Rekel je, da mi hoče vse povedati.
Da je sit laganja.
Le kaj je mislil s tem?
Se vam sanja?
Upam, da se bo kmalu zbudil in razjasnil nekaj stvari.
Lep dan.
Živjo, kako si?
Živjo, poročnik. Kaj bo dobrega?
- Znački in pištoli na mizo. - Kaj?
Dajmo.
Čakaj malo.
- Prisluškovala si brez naloga. - Razložila bom.
Nisi me ubogala. Tvoja razlaga me ne zanima. Znački in pištoli na mizo.
Willis, primer bi obstal, morala sem ukrepati.
Vedela sem, da so vpleteni…
Poslušaj… Vem, da ne bi smela tako pridobiti dokazov,
- ker sodnik ni dovolil… - Torej si nad zakonom?
Ne. Pravim samo, da je zakon hotel izpustiti morilce.
Lahko samo rečem, da ne misliva, da sva nad zakonom?
Ampak zaradi mikrofonov imava dokaz, da so vpleteni.
Marcos je plačal odkupnino z umazanim denarjem.
To ni dokaz. Sodnik ga ne bo upošteval.
Ampak zdaj poznamo resnico. Vem, da lahko dobim dokaze, ki jih bo sodnik upošteval.
Obljubim, Willis, prosim.
Veš, da lahko samo jaz rešim primer. Noben drug.
Odprl bom notranjo preiskavo. Do takrat sta suspendirani.
Belinda, nehaj.
Poročnik.
Belinda je mislila, da smo dobili nalog in da je vse zakonito.
Le zakaj ne bi?
Jaz sem se tako odločila. Zato je ne bi smel kaznovati
za nekaj, česar ni vedela.
Prevzemam vso krivdo.
Prav, Flora.
Belinda, pojdi.
Sama si kriva.
Nisi povedala, da si zahtevala novo analizo.
- Zdaj ti govorim. Ni vseeno? - Vseeno? Tvoj nadrejeni sem.
Zbrali smo vse odtise v avtu.
Nekaj smo spregledali, ker jo je nekdo ubil.
Gotovo so pustili odtis.
Obsedena si.
Temu ne bom oporekala.
Koliko staviš, da bom našla kaj, kar nas bo pripeljalo k morilcu?
Večerjo.
Velja.
To, da si mi simpatična, ne pomeni, da lahko delaš po svoje.
Še vedno sem glavni inšpektor. O vsako odločitvi najprej obvesti mene.
Jasno?
Pripravi denarnico. Rad imam bržolo.
Najpomembnejše je, da končno dobivamo dobre kritike.
K temu veliko prispeva obisk zavetišča za brezdomce.
Hočem, da Pedro na vseh naslovnicah nalaga brusnično omako in sladki krompir.
Na zabavi Združenja podjetnikov bo gotovo fotograf.
- Zato moramo… - Ne bo zahvalnega dne doma?
Tam bo veliko vplivnežev. Če bosta eden ali dva podpisala ček…
- Pa otroci? - Saj vedo, da je letos drugače.
Zahvalni dan bodo preživeli pri Rodrigu in Marisi.
Potem bova govorila o tem.
- Prav? Gremo na delo. - Prav.
Torej…
To boš rekel v zavetišču za brezdomce.
Z DIAZOM SMO PREKINILI VSE VEZI. NAD NJEGOVIM DEJANJEM SMO ZGROŽENI.
"Ne odobravamo početja Ernesta Diaza. Nad njegovim dejanjem so zgroženi."
- Ni nedolžen, dokler ga ne obsodijo? - Javnost ga je že obsodila.
VODJA KAMPANJE IZDAL KANDIDATA
Samo to nas zanima.
Tega ne morem reči.
- Ernesto je z mano več let. Zasluži si… - Kaj, Pedro?
Pohvalo? To bi te pokopalo.
Sprijazni se. Tvoj vodja kampanje je slepar.
Dlje ko boš čakal, da se oddaljiš od njega,
manj glasov boš dobil.
Pedro. Povej mi že enkrat resnico.
Nismo vedeli, kaj naj.
Oprosti, mama.
Pridi.
- Kam? - Kaj misliš?
- Na policijo! - Ne!
Vilasova imata pravico vedeti resnico.
Mož pokojnice ima pravico vedeti, kaj se je zgodilo.
To, kar si naredil, je grozno.
Živčen si bil.
Napaka je bila, sin. Razumeli bodo.
Ne, ne bodo razumeli. Obtožili me bodo, mama.
Nočem v zapor, mama.
Nočem, nočem.
Manuel, lahko to odneseš dol?
Nisem te pričakovala.
V mojem stanovanju, v moji postelji.
Ne vem, kaj misliš, da je bilo med nama s Sofío, ampak…
Torej nisi spal z njo?
Ne.
Seveda si.
Oprosti.
Žal mi je.
Meni tudi.
Napako delaš z njo.
Ko boš spoznal, kaj izgubljaš, bo prepozno.
Testenine damo v lonec takole.
Kaj delaš tu?
Vesel zahvalni dan sem ti hotel zaželeti.
…sveže testenine.
Hvala. Ampak dan prezgoden si.
Torej veš, kateri dan je danes? Mislil sem, da si mogoče zamešala.
- Poslušaj. - Torej nisi zamešala? Krasno.
Računajva malo.
Koliko dni čakam na svoj denar?
Bernie, trudim se.
Marcos mi bo kmalu povedal, kje njegov oče skriva denar.
Torej sta se zelo zbližala, a?
Ja, veliko časa sva preživela skupaj. Kmalu bo…
Zakaj potem spiš v usranem motelu, ne pri Marcosu?
Ker je njegova punca postala ljubosumna.
- Nisem hotela tvegati. - Prav.
Veš, kako grdo bo postalo, če se boš igračkala z mano?
Ne igram se s tabo. Samo več časa rabim.
Ne bom se igral s tabo.
Pet dni imaš.
Koliko dni imaš?
- Pet. - Dobro.
Živjo.
Hvala.
Bi vstopila?
- Boš kozarec vina ali kaj drugega? - Vodo, prosim.
Sedi.
Oprosti. Izvoli.
Imaš kakšne dokumente,
- v zvezi s primerom Daniele Marini? - Kaj?
V kartotekah je malo, mogoče si kaj vzela domov.
Ja, sem.
Prosim, sedi, Belinda.
Saj veš, da ne bom nehala preiskovati, čeprav so mi vzeli primer.
- Ja, boš, Flora. - Ne bom.
Prav to boš naredila.
- Res? - Ta primer ni več tvoj.
Ko sva postali partnerki, sem si mislila, kakšno srečo imam.
Pametna si in temeljita.
Vesela sem bila, da si ženska, da mi ni treba poslušati sranja.
Občudovala sem te, ker sem mislila, da ti je mar. Mar ti je le do svoje obsedenosti.
Če bi ti bilo mar zame, ne bi ogrozila moje službe.
Vedno sem hotela postati inšpektorica. To si mi skoraj uničila.
Zakaj bi to naredila partnerki?
Belinda.
Je vaš vodja kampanje ukradel sredstva?
Naj o tem odloči sodišče. Prav?
Lahko povem to, da je Ernesto Díaz delal z mano
zelo dolgo, in bil bi presenečen, če ne bi bilo logične razlage za to.
Prav, dovolj tega. Hvala vsem, da ste prišli.
Poseben dan je. Družina čaka, da razrežem purana.
Hvala, da ste prišli.
To zelo cenim. In želim vam čudovit zahvalni dan.
- Hvala. - Kakšna logična razlaga?
Hvala, da ste prišli. Hvala.
Kaj je bilo to, jebenti?
Če boš še enkrat tako govoril z mano, boš letel.
- Pedro, pomiri se. - Miren sem.
Jaz sem kandidat.
Cenim tvojo pomoč, ampak še vedno sem šef. Razumeš?
Razumem.
- Ja. - Hvala.
Gremo na pijačo.
Preveriti moramo urnik za večerjo Združenja podjetnikov.
Me nisi slišala? Zahvalnega dne ne bom preživel s podjetniki,
ampak z otroki doma. Če se mi boš pridružila, super.
- Pedro, potrdila sva že. - Vidva sta potrdila.
Meni nihče ni povedal.
Če bi šel Marwen rad na dogodek, krasno. Lahko greš z njim. Nimam kaj.
Jaz pa grem praznovat domov. Vesel bi bil, če bi bila z nami.
Kakor hočeš.
-Luis, kruh, prosim. - Ne gremo na večerjo k Rodrigu in Marisi?
Bi res raje večerjal z dedkom in babico kot z nama?
Sprememba načrta, srček.
- Krasno. Kot vedno. - Prosim?
Vedno se odločita za našim hrbtom.
- V tej hiši imamo to slabo navado. - Jejmo v miru. Gotovo je zelo okusno.
Prosim, pomirimo se in pojejmo odlično večerjo.
Žal mi je, premalo časa je bilo, da bi se puran odtajal.
Piščanec bo super. Pridružila se nam boš, Carmen.
Jedla boš z nami, ker si to zaslužiš. Prav?
Ker si del družine in ker je vse v redu.
Prosim, Carmen, sedi.
Prav?
Krasno. Tako. Zdaj smo skupaj kot družina.
- Ne skrbite, tortilja bo v redu. - Kakšna tortilja? Boš res…
- Ne vztrajaj. - Ne, lahko gre domov.
Bolje, da greš domov. Vzemi si prost večer.
Tudi jutri si vzemi dopust. Preživi ga z družino. Pomemben dan je.
Hvala, res.
Hvala, Carmencita.
- Res, Carmen. Najlepša hvala. - Hvala obema.
Piščanec? Resno?
- Kaj je narobe z njim? - Vegetarijanec sem!
Od kdaj?
- Nikoli me ne poslušaš. - Od kdaj je vegetarijanec?
- Pozabi. - Dovolj! Ne!
Praznovali bomo, kot narekuje prekleta tradicija.
Rad bi se zahvalil, ker ste v mojem življenju.
Družina je na prvem mestu.
Čeprav se včasih prepiramo, čeprav se včasih ne razumemo,
čeprav včasih ne naredimo…
Tistega, kar pričakujejo od nas.
Hvaležen sem, ker si bomo lahko vedno zaupali.
Ker se bomo lahko vedno zanesli drug na drugega.
- Ne moreva sprejeti. - Denar za njegovo izobrazbo.
- To je najmanj, kar lahko narediva. - Fant je zelo prijazen do naju.
Ampak to je preveč.
Oče naš, ki si v nebesih, posvečeno bodi tvoje ime,
pridi k nam tvoje kraljestvo, zgodi se tvoja volja tako v nebesih kot na zemlji.
Odpusti nam naše dolge…
Sveta Marija, mati Božja, moli za nas grešnike
zdaj in ob naši smrtni uri. Amen.
Napovedi za kliniko so za prihodnje leto veliko obetavnejše.
Ni tako, Marcos?
Marcos?
- Marcos. - Prosim?
Si dobro?
Ja, krasno. Kaj si rekel?
Nova klinika. Govoril sem…
Ja, nova klinika bo imela
prihodnje leto zelo dobre prodajne možnosti.
Sin?
S Silvio sem govoril.
Narednico so umaknili s primera.
Pokaži malo veselja.
- Velikega bremena si se znebil. - Ja, krasno.
Iti bom moral.
Pomemben opravek imam. Oprosti.
Naslednji.
Armando Cruz. Kar naprej. Hvala.
Prav, naslednji. O, živjo.
Kdo so to?
Sporočilo sem ti pustila. Sem, res.
So bolničarji,
policisti in tehniki, ki so se dotikali avta Jessice Thompson.
Pobrala jim bom prstne odtise
in jih primerjala s tistimi, ki smo jih našli na kraju umora.
Sporočilo sem ti pustila.
Vem, da morajo nositi rokavice, ampak za vsak primer.
Daj si duška.
Nas… Živjo, Susan.
- Nora. - Flora.
- Kar naprej. - Kako si, Lisa?
Dobro. Johnny, obisk imaš.
-Živjo. -Živjo.
Ne boš na zahvalni dan s svojim moškim?
- Ne. Pustil me je. - Kaj?
V redu je. Pravi, da preveč delam.
Žal mi je.
- Ima pa prav. - Pravi se oglaša.
Nimaš sorodnikov?
- Ne. - Daj no.
- Z nama večerjaj. - Ne morem.
Sedi, pogrnila bova zate.
- Ja? - Greva.
- Res mi dolguješ večerjo. - Res?
Oja.
- Tja sedi. - Prav. Hvala.
- Ja. - Pomagala ti bom.
- Prav, hvala. - Malenkost.
- Sedi. - Izvoli.
Nočem biti nevljudna, ampak ne jem mesa.
O, ne.
Prav.
Bo več za naju.
Imaš stročji fižol, koruzo in pire v kuhinji.
Krasno.
Preden začnemo, bi lahko govorila o poslu?
Ne morem čakati.
Našla sem še ene odtise.
Pa niso od Jessice Thompson.
Gotovo so morilčevi.
Boš vodo?
Si dobro?
- Rajši grem? - Ne.
- Boš legla? - Ne, dobro sem.
Prav, prav, prav.
Sranje.
Že grem!
Tommy.
Moj veliki fant.
Kako si, a?
Objem, frajer.
- Paziva, da nama ne pade. - Kdaj bi mi povedala?
Novice hitro potujejo, a?
Veš, da imam svoje vohune.
- Tommy te je hotel videti. - Pogrešal sem te.
Jaz pa tebe, srček.
- Si dobro? - Ja.
Poskušal sem govoriti z Willisom, ampak…
Nikoli me ni maral.
Zelo strog si bil z njim, ko je bil novinec.
Ja, no…
Mogoče zato, ker je nesposoben pizdun.
Dedek, kaj je pizdun?
Boš že spoznal, ko boš starejši. Povsod so.
Ti večerja ni všeč?
Slabo mi je.
Willis. Kakšen ničvrednež.
Ampak pri tem ima prav. Kje si imela pamet?
Učil sem te, da igraj po pravilih, tudi če ti niso všeč.
Ampak tako blizu sva bili. Res.
- Samo še malenkost sem rabila. - Ta malenkost te lahko stane službo.
Hotel sem, da počivaš, ampak ne tako.
Kaj zdaj?
- Kaj boš naredila? - Ne vem.
Si bom že kaj izmislila.
To ni tvoja naloga, Sully.
Počasi, dedi.
Ja.
Nehati moram, preden se raznežim.
Kakorkoli že, vsaj Maple je zadovoljna, ker si več doma.
Ni tako, Maple? Ja.
Vse bolj debela je.
Sporoči, ko boš dobila slike CT.
Tokrat mi ne laži.
Jej.
Vesel zahvalni dan.
Tehnično vprašanje imam.
Če me ustavijo, ker sem vozil pod vplivom,
kakšna je najhujša kazen, ki jo lahko dobim?
Kje si, Marcos?
Čeprav mislim, da…
Ja, če vozim lepo počasi,
zelo počasi,
se najbrž ne bi nič zgodilo, ne?
Marcos, kje si?
Kje si?
Sem v…
V Haratu.
Mislim… Ne… Ne vidim več jasno.
Počakaj. Že grem.
Otroci so v sobi in spet igrajo videoigrice.
VESEL ZAHVALNI DAN, MORDA BOMO NEKOČ PRAZNOVALI SKUPAJ.
Podjetniki bi ti pri večerji posvetili več pozornosti.
Dovolj, Ana, prosim. Kampanja je moja, jaz odločam.
- Ja. - Ni mi všeč…
Jasno mi je. To si jasno povedal v govoru.
"Hvala za družino, ker si lahko vedno zaupamo?"
Resno? Resno mi boš pridigal o poštenosti?
Medtem ko sprejemaš odločitve, eno hujšo in nevarnejšo od druge,
pa mi nič ne poveš? Ker imaš drugega, ki mu lahko zaupaš.
- Ernesto je moja desna roka. - Več kot to je. To veva oba. Ni pomembno.
Spi s komer hočeš, samo nikoli ne postavi nikogar pred mene.
O ne.
Ne bodo mi pomagali.
Prosim, pomagaj mi.
Tu 911. Kaj je narobe?
Ne. Ne.
Domov te bom peljala.
Zakaj sem tu, Marcos?
Ne morem voziti.
Lahko bi poklical taksi, pa si poklical mene.
Pojma nimam, jebenti.
Ne vem.
Zelo dobro mi je šlo.
Moje življenje je končno…
Končno mi je šlo dobro. Pa si prišla ti. Bum!
Vse si uničila, kot klinčev cunami.
Vsa ta leta sem si govoril,
si prisegal, da ne bom nič čutil.
Da ne bom mislil nate, da te nočem videti.
Pa ni bilo mogoče.
Nemogoče je bilo.
Nemogoče.
Nemogoče je bilo.
Greva.
Odpelji me. Prosim. Prosim.
Ljubim te.
Greva v Kolumbijo. Enkrat za vselej, Marcos. Greva.
Marcos.
Marcos!
- Halo? -Flora Neruda? Tu dr. Mai iz bolnišnice.
Kličete zaradi CT-ja?
Ne. Prosili ste me, naj vas pokličem, če se Hugo Thompson prebudi.
Zbudil se je.
Nerudi so vzeli primer.
Zdaj lahko laže dihamo.
Allison sem poklical, naj pride pazit otroke.
Lahko greva na pijačo, če hočeš, kot včasih.
Hvala, da si vedno ob meni.
Nocoj računam dvojno, praznik je.
Opa. Prav.
- Pa za zadnjič mi dolgujete. - Kdaj? Ne.
Misliš, ko sva šla ven na obletnico?
Ne, za tisto ste mi plačali. Enkrat po tem.
Kdaj? Samo enkrat sem bil zunaj, pa Ana je z otroki.
Ne, prosila me je, naj pridem pazit otroke. Zaradi dela.
Pozno se je vrnila.
Greva?
-Živjo, Allison. -Živjo, lepo se imejta.
Hvala.
Kaj delaš tu?
Prevedla Lorena Dobrila