Godmorgen. Det er valgdag i Miami-Dade.
I dag vælger Miami sin borgmester for de næste fire år.
Vi bringer jer den seneste udvikling.
Vi spår en rekordhøj valgdeltagelse.
En spændende morgen her i Miami.
Valgstederne åbnede klokken syv, og hvem mon stemte som en af de første?
Kandidaten Pedro Cruz.
Bliv på kanalen. Vi fortsætter valgdækningen om lidt.
Som formiddagen skrider frem, venter vi... Nå, der kommer han.
Tak for det.
-Mr. Cruz, en udtalelse? -Nej.
Ernesto Díaz, din kampagneleder, er sigtet for tyveri af partiets penge.
Du støtter ham stadig. Vil det påvirke dagens resultat?
Jeg tror, vælgerne mener,
at alle amerikanere fortjener uskyldsformodning.
Vi ønsker alle sammen det bedste for Miami-Dade, og tro mig,
jeg har ingen grund til at tro, at nogen fra holdet har gjort noget galt.
Og jeg ved, at vælgerne vil favorisere os ved valgurnerne. Tak.
Brady har sagt, at Miami ikke har brug for en løgner som borgmester.
Derfor opfordrer jeg alle til at stemme på min mand.
Ærlighed betyder også at se sit eget parti efter i sømmene.
Det håber vi, Brady gør.
Pedro Cruz fortjener Miamis støtte, for han arbejder for jer.
Jeg ved, det bliver en stor dag for ham og for hele Miami-Dade. Tak.
Mange ubesvarede spørgsmål her i Miami-Dade.
I de seneste meningsmålinger er Cruz og Brady kun to procent fra hinanden.
Lige nu kan begge vinde.
Marcos! Vågn nu op!
Hvad sker der, Marcos? Hvor mange har du taget?
Hører du mig? Marcos!
Sofia?
Marcos? Vågn op.
-Alarmcentralen, hvad er der sket? -Min ven er bevidstløs.
Kom hen til hans lejlighed.
Pis.
Lange køer ved alle valgsteder.
Byens indbyggerne vælger i dag mellem kontinuitet og forandring.
Hugo Thompson?
Kriminalassistent Miller. Jeg har nogle spørgsmål.
Hun var bange. Hun havde et mærkeligt blik.
Hun gav mig tasken.
-Nej, jeg vil ikke. Det er slut. -Hugo, hør nu!
-Hvad var klokken? -Den var vel halv tre om natten.
Jeg kom lige fra arbejde.
-Så du nogen ved huset? -Nej.
-Hvorfor sagde du det ikke før? -Jeg var bange.
Jeg burde være blevet.
Der holdt en bil parkeret udenfor.
Den var stor, en SUV.
Den var sort.
-Der sad et klistermærke i bagruden. -Okay.
En tegning af en bjørn.
Din mor havde nogle store lægeregninger, og hun var bagud med huslejen.
Men hun betalte afpresseren. Ved du, hvor alle de penge kom fra?
Nej.
Ved du, om din mor afpressede dem alene?
I morgen er der et direkte fly fra Miami til Colombia klokken 10.30.
-Hvornår? -I morgen. Halv elleve.
I morgen?
Hvad snakker du om? Det er da alt for tidligt.
Hvorfor det? Jo før, jo bedre. Hvorfor vente?
Fordi vi er nødt til at gøre det ordentligt.
Vi er jo ikke ved at stikke af fra noget.
Mener du seriøst det? Vi har ventet over 20 år på det her.
-Over 20 år. -Ja.
-Men vi skal bruge min fars penge. -Så tager vi dem i dag.
-I dag? -Ja. Vi tager dem i dag.
-Det er bare... -Hvad?
-Hvad? Du tør ikke sige det. -Hvad?
-At du bakker ud igen. -Nej.
Så lad os gøre det.
Vi gør det.
KONTORET 17. NOV.
MIAMI LUFTHAVN 15. NOV.
HJEM 13. NOV.
-Hvad vil du? -Må jeg komme ind?
-Selvfølgelig. -Tak.
-Hvad laver du? -Ikke noget. GPS'en frøs.
-Er du okay? -Næh. Jo. Nej...
Vi har arbejdet for det her i to år. Det er bare stress.
Det ved jeg. Men i aften kan vi fejre sejren.
Slap nu af. Smil. Hele holdet venter på dig.
Jeg glemte nogle dokumenter.
Jeg ser, at du... At du føler dig hjemme.
-Isabel... -Nå, I skal til Colombia.
Vi skulle til Maldiverne på bryllupsrejse.
Ja. Livet er fuldt af overraskelser.
Det er jeg ked af. Det her var ikke min mening. Helt ærligt.
Ja. Det er du vel.
Og mig, der faktisk godt kunne lide dig.
-Held og lykke med affæren. -Det, vi har, er ingen affære.
Det er ikke ægte, Sofia.
Det sluttede for 20 år siden.
Jeg tager ikke med. Sofia, jeg kan ikke.
Undskyld. Undskyld mig.
Er der andre muligheder? Måske mere kemo...
Der er metastaser. Og det hjalp ikke, at du droppede kemoen.
Jeg ved, at dit arbejde er vigtigt, men det er dit liv også.
Jeg vil anbefale en mastektomi.
En mastektomi?
Fjerne hele brystet?
-Jeg forstår godt... -Gør du?
Har du fået fjernet en testikel?
Undskyld.
Det mente jeg ikke. Det er bare lidt voldsomt.
Naturligvis.
Alt efter om du skal i strålebehandling, kan vi tale om brystrekonstruktion.
Men det er senere. Mastektomien bør foretages snarest muligt.
Sully.
-Hvordan har du det? -Tak, fordi du kom.
-Selvfølgelig. Hvordan har Lisa det? -Hun ligger derinde.
En eller anden infektion. Hun har høj feber.
-Men hun klarer den da, ikke? -Det ved jeg ikke. Ingen siger noget.
Vi skulle være taget til Houston. De har et bedre hospital.
Jeg troede, vi havde tid.
Hvis jeg tager et lån...
Vil du gøre mig en tjeneste?
Hvis Lisa vågner uden sin morgenkåbe og hjemmesko, slår hun mig ihjel.
Skal jeg tage ud og hente det?
Nej, jeg gør det. Jeg trænger til luft. Kan du blive her, mens jeg er væk?
Selvfølgelig.
Det er Sullivan.
Fint. Hvad er der?
Hvilke fingeraftryk?
Fra Jessica Thompsons bil?
Og? Hvis er det?
-Må jeg komme ind? -Ja, selvfølgelig.
Jessica Thompson, det andet offer i ulykken.
Din søns fingeraftryk var i bilen.
Umuligt.
Ja, åbenbart ikke. Hvor er Marcos?
-Han skal med ned på stationen. -Jeg ringer til min advokat.
-Hun er død. Hun er død! -Nej! Du må ikke røre ved hende.
Gør noget ved den topmave.
Min niece skal giftes om halvanden måned, og ingen slankekure virker.
Jeg har prøvet alt. Selv den skrækkelige faste.
Det er ren tortur. Efter en uge vil jeg bare dø. Jeg er...
Vent! Nej...
Jeg har ikke lukket hende ind.
Clara, vil du vise mrs. Wallace ind ved siden af?
Det tager kun et øjeblik.
-Det er ikke i orden. -Nej.
-Vi rejser nu. -Hvad?
-Vi rejser nu. -Hvorhen?
Hvor er din kuffert?
Kriminalassistenten er hjemme hos os. Han har mit fingeraftryk.
Nu kommer de efter mig.
Hvad mener du?
Jeg rejser, Marcos.
Ellers anholder de mig.
Så vil du med eller ej?
Vil du med eller ej?
Sofia, jeg kan ikke.
Vil de ikke lade dig rejse?
-Jeg kan ikke. Forstå mig nu. -Jeg forstår det udmærket.
Du bilder dig ind, at det er bedst at blive.
At du skylder din far det, fordi han reddede os.
Undskyld mig.
Ved du hvad? Du er så skidefej.
Så skidefej!
Fire timer inde i valgdagen holder prognoserne stik.
Valgdeltagelsen er rekordhøj på 24 procent.
Fyldte valgsteder og lange køer møder vælgerne i Miami...
Ifølge Miami Herald er vi bagud. Den forpulede Ernesto.
Det er alt for tidligt.
Latino-stemmerne er yngre mennesker, som stemmer senere på dagen.
Og brevstemmerne går oftest til demokraterne. Vi indhenter det.
Du virker så sikker.
Jeg bekymrer mig ikke om problemerne, før de opstår.
Den filosofi skulle du måske dele med din mand.
Jeg skal bare have nogle billeder fra et af kameraerne.
Nej...
Hør nu her. Jeg har indtastet min kode tre gange. Så svært er det vel ikke.
Hvem kan jeg tale med? Jeg skal have fat i de billeder nu.
-Tak. -Hvad laver du?
Ikke noget.
-Hvem taler du med? -Ikke nogen. Hvad nu?
Jeg forstår, at du er nervøs. Det er en stor dag. Vi har meget på spil.
Men du kan ikke bare stå herinde. Gå ud til de andre. De bliver nervøse.
-Hvis det er om Ernesto... -Det er det ikke!
Det er okay.
Nu tager du det roligt. Og så fortæller du, hvad der foregår.
Vi må ikke glemme, at skønt 58 procent af vælgerne er latinoer,
har demokraternes kandidat brugt valgkampen på
at mobilisere et vælgerkorps, som...
Tak. Ja, vi mangler tomaterne.
-Ja. -Goddag, goddag.
Hej, Elisa. Montse. Hej, far.
Hvad skyldes æren?
Hvad med en tur ud i båden og slå til nogle bolde?
-Jeg er lige ved... -Jeg accepterer ikke et nej.
Lad os snakke lidt som i gamle dage. Bare os to.
-Okay. -Gå bare.
Ja, så kan I spise pastaen.
Spis I bare pastaen, så tager vi noget et sted.
Okay.
Elisa, Montse, gider I tage min golftaske og den kasse vin, jeg har købt til far?
Alarm slået fra.
Et skarpt fald i eftermiddagstimerne med kun to timer tilbage at stemme i.
Der meldtes om lange køer ved valgstederne fra de åbnede til klokken 14...
-Hvornår var det, latinoerne stemte? -Vi må bare vente.
-På hvad? -Optællingen.
Kilder tæt på den republikanske kandidat er optimistiske,
og hundredvis af tilhængere er...
Hvad fanden laver han her?
-Nej. Du kan ikke være her. -Du skal ikke røre mig.
-Du rører mig ikke. -Francis! Slip ham.
For helvede da...
Vi må tale sammen. Og det er svært, hvis du ikke svarer.
-Min mand har intet at sige til dig. -Mon ikke.
Enten går du nu, eller også tilkalder vi vagten.
Fint.
Så siger jeg det her foran hele holdet.
-Det vil nok interessere dem. -Nej. Stop.
Kan vi ikke gå udenfor?
Pedro.
Det beklager jeg. Bare fortsæt arbejdet.
-Jeg bad om tid. -Tid? Jeg har ringet i dagevis.
Du kom ikke, da de løslod mig. Du ignorerer mig med advokaten.
Nej! Hvad skulle jeg gøre?
-Pedro, du taber jo. -Nej! Der er stadig tid.
-Kommentatorerne siger... -Hold nu op med det journalistævl.
Jeg tav for din skyld. Og du svigtede mig.
Det passer ikke. Når jeg vinder, får jeg dem til at frafalde sigtelsen.
Hvis du taber, kan du ikke hjælpe mig.
Jeg taber ikke! Og de får ikke lov til at anklage dig for det her.
Vi løser det, dig og mig. Sammen...
Sammen? Sammen. Hvornår?
Det er jo for børnenes skyld.
Jeg ved ikke, om du lyver for dig selv, eller om du bare er fej.
Hvis du taber, har du bare at fortælle hele historien.
Ellers gør jeg.
Vi lyver ikke for politiet.
Pedro?
Hvad laver du der? Har du pakket?
Er du okay?
-Hvad har du lavet? -Ikke noget.
Pedro. Hvad har du lavet?
Jeg slog hende ihjel.
Nej... Nej!
Hun sad med sin telefon, og jeg prøvede at tage den.
Det var ikke meningen... Jeg dræbte hende.
Vi går til politiet. Vi siger, jeg var i bilen med Alejandro.
Kom nu. Jeg kan ikke det her mere.
Jeg begynder at fortryde, at jeg sagde ja til dit tilbud.
Seriøst? Vi synker ikke endnu, og du vil forlade skuden?
Med enhver anden end Pedro havde vi vundet stort.
Det var lavt sagt. Selv for dig.
Jeg har altid ment, at det var dig, der burde stille op.
Så havde vi åbnet champagnen nu.
...valgdag i Miami, og en stemning af,
at alt kan ske i opgøret mellem Joe Carollo...
Jeg troede ikke, det var det, du mente med "en dag sammen".
Det afhænger af resultatet, om jeg har lyst.
Nå, så krydser jeg fingre.
Alejandro, det er vigtigt! Se lige den idiot. Se på ham.
Vil du have ham som borgmester de næste fire år? Han er jo absurd!
Han vil afskaffe boligsikringen for trængende familier
og sænke støtten til abortklinikkerne. Og han investerer intet i uddannelse.
Han er komplet idiot. Fjols!
Jeg synes seriøst, at du burde stille op som borgmester.
Du der, skrid med dig! Skrid.
Ansat.
Kom her. Jeg mener det. Du elsker politik.
Du taler altid om, hvad du vil forbedre ved byen.
Ingen er bedre end dig.
Og det vigtigste er, at...
...jeg stemmer på dig.
Okay?
...at Suarez kendte til eller deltog i svindlen,
men Carollo påstod, at brevstemmerne var falske...
Okay.
Valgstederne lukkede for en time siden...
CPR-NUMMER KØREKORT
Vi får ikke så tit besøg.
Vi digitaliserede registret for nogle år siden,
men hvis det skete for over 20 år siden, ligger det ikke i vores database.
Jeg leder efter en fingeraftryksanalyse fra dengang.
Alt, hvad vi analyserede dengang, er herinde.
Lad mig se. 2000. 2000...
Her er det.
August. September. November. December.
-Nå, her er de. -Jeg klarer mig selv nu. Tak.
Okay.
Jeg skal fortælle dig noget.
Og du skal høre det fra mig først.
De har taget mig af sagen.
Det er jeg ked af.
Jeg ved godt, hvordan det føles at miste den, man elsker højest,
især når det var alt for tidligt.
Jeg kender godt vreden, Hugo.
Smerten.
Man ville gøre alt for at ændre det.
Tænk, at jeg efter 20 år stadig ikke kan opklare den skide sag.
Nå, men...
Ved du, hvad jeg snakker om?
-Ja. -Gør du?
Daniela fortalte det.
Fortalte hvad?
At kvinden, der døde i ulykken, var min biologiske mor.
Det må have gjort ondt at høre, at hun ikke døde i ulykken, men blev myrdet.
Hvad?
Hvad mener du?
At din biologiske mor blev myrdet.
Og da dem, der dræbte hende, opdagede, at Daniela afpressede dem,
dræbte de også hende.
Hugo.
Hvordan har du det?
-Bekymrer du dig nu om mig? -Det har jeg da altid gjort.
-Det lovede jeg din mor. -Hvem af dem?
Daniela løj.
Du løj.
Vi mente, det var bedst for dig ikke at vide det.
-God idé. -Hun gjorde alt for din skyld.
Hun prøvede at være den bedste mor og at give dig alt det, vi tog fra dig.
Og så afpressede I dem? Hvordan er det gået?
En af jer dræbte min mor i den bil.
Politiet tror, den samme dræbte Daniela.
Kan du sige, at det ikke var dig?
Hvad?
Spørger du mig seriøst om det, Hugo?
-Du kender mig da. -Nej.
Din mor var min bedste ven.
Hun var som en søster. Jeg ville aldrig gøre hende fortræd.
Hugo?
Ja?
Jeg elskede hende meget højt.
Jeg savner hende så meget.
Undskyld, vi løj for dig. Det burde vi ikke have gjort. Du fortjener sandheden.
Du må ikke sige noget til politiet om mig, Hugo.
Jeg beder dig.
Bare rolig.
Jeg sværger, jeg skal nok løse det. Giv mig én dag mere.
Så sørger jeg for, at du har alt, hvad du behøver.
Jeg elsker dig, min skat.
Farvel.
VI ER VÆK. HUSET ER DIT.
Brady smadrer det stakkels kvaj.
Nej, jeg ved godt, I er venner, men han vil altid være en taber.
Du taber også med de nye bionedbrydelige bolde, jeg har købt til dig.
Du slår hele tiden til højre.
Hvad sker der? Vis mig nu dit naturlige sving, far.
Tak.
Jeg er glad for, at vi får lidt tid sammen.
Du har været så fraværende.
-Jeg var ikke på toppen. -Jeg er glad for, du er tilbage.
Tak.
Jeg er holdt op med at give andre skylden for mine fejl.
-Ikke flere undskyldninger. -Jeg gjorde det heller ikke nemt for dig.
Det var meget svært at miste din mor. Meget svært for os begge to.
I sådan en situation ved ingen, om de gør det rigtige. Sådan er det.
Alt, hvad jeg gjorde, var for dit eget bedste. Altid.
Det er vel det, man har familie til.
At sige de ting, man ikke vil høre. At sige sandheden.
Selvom den gør ondt.
Hvad?
Hold nu op.
Hvad? Springer vi i? Okay.
Så kom da.
Med 92 procent af stemmerne talt op kan vi nu udråbe en vinder.
Miami-Dade har talt højt og tydeligt og har valgt som ny borgmester
den republikanske kandidat John Brady med 54 procent af stemmerne.
Tusindvis af republikanske tilhængere fejrer jublende sejren,
mens vi venter på reaktioner fra den nyvalgte
og fra hans politiske rival og valgets store taber, Pedro Cruz.
Senator Cruz, kan vi få en udtalelse?
Tak, fordi I kom.
Først vil jeg gerne lykønske min modstander.
Jeg vil gerne benytte lejligheden til at takke alle...
Vi er snart tilbage.
...der stemte på mig, af hele mit hjerte.
Jeg holder aldrig op med at lytte til jer og med at arbejde for jer.
Jeg vil kæmpe for jer og for at gøre jeres liv bedre.
Det lover jeg jer.
Jeg har ringet til borgmesteren og erkendt nederlaget. Trods vores uenigheder
gjorde jeg det klart for ham, at jeg støtter ham fra nu af.
Tak.
Senator Cruz, hvad gik galt i valgkampen?
-Politiet har Danielas video. -Vi smed den jo væk.
Hun afpressede os. Måske havde hun en kopi.
Nej, det er alt, hvad vi har. Du må ikke fjerne papirer fra arkivet.
Så vil jeg gerne have en kopi.
Flora, ring til mig hurtigst muligt.
Jeg har fundet noget stort i sagen om Alejandro Vilas og Jessica Thompson.
Jeg ved godt, du har arbejdet hårdt. Du var blevet en god borgmester.
-Tak, min dreng. -Men jeg er glad for, du tabte.
Hvorfor det?
Du var jo aldrig hjemme. Nu kan vi spille PlayStation, hvis du vil.
Er du ikke en stor dreng, der ville spille selv?
Det er sjovere at give dig tæsk.
Brady tænker garanteret præcis det samme lige nu.
Jeg ved godt, jeg også er en taber, men nu bliver du som et genfærd.
Du kan gøre, hvad du vil. Folk er ligeglade.
Så, nu er det nok.
Det er meget sent. Op i seng.
Vent lige, Luis.
Du er ikke en taber, Luis. Okay?
Glem aldrig det.
-Godnat, far. -Jeg elsker dig.
LØRDAG 12. NOV
Jeg har talt med Rodrigo og Marisa. De er meget kede af det.
De er meget stolte af dig. Og det er jeg også.
Vil du have en øl?
Jeg har tænkt over de valg, vi har truffet i vores liv, og...
Tænker du aldrig på, hvad der var sket, hvis den nat ikke var...
Vi ville ikke være sammen. Vores børn ville ikke findes.
Ja.
Men Alejandro og Daniela ville være i live.
Kan du lide dit liv?
Hvad? Kan du ikke det?
Jo. Eller nej. Jeg ved det ikke.
Hvorfor er du pludselig så filosofisk? Du skræmmer mig.
Hvor var du, den nat Daniela blev dræbt?
-Hvad vil du? -Må jeg komme ind?
-Ja, selvfølgelig. -Tak.
Barnepigen fortalte, at hun passede børnene den nat,
og adressen stod i GPS'en.
-Fra den dag, vi var til begravelsen. -Nej, det var...
...den nat, hun døde.
Du narrede de andre, Dani.
Men ikke mig. Jeg ved, det var dig.
Du er den eneste, der mangler penge.
Du kan stadig komme ud af det.
Fortæl mig sandheden, Ana. Var det dig?
I er skideligeglade. Dig, Pedro, Marcos. Og det er fint. Det er logisk.
I har jo det perfekte liv.
Perfekt? Jeg ved ikke, hvad du tror, men mit liv er langt fra perfekt.
-Din stakkel. Hvor synd. -Det har kostet os meget at nå hertil.
Du har ingen anelse.
-Det vil jeg ikke miste. -Nå, ikke?
Nej. Hvis du vil hænge fast i fortiden, er det dit eget valg.
-Men giv ikke os skylden. -Handler fortiden ikke om jer?
Vi må alle tage et ansvar.
Vi er alle indblandet.
-Netop. -For mig ødelagde det mit liv.
Men for dig og Pedro løste Alejandros en masse.
Hvor vover du at spørge om det?
Hvor vover du at tænke det?
Jeg har dækket over dig i årevis. Jeg har dækket over os.
Hvordan kan du spørge om det?
-Undskyld. -Du skal ikke røre ved mig.
-Lad mig se. -Lad mig være!
Skrid, Ana.
Skrid. Skrid med dig!
Nej, Pedro. Jeg slog hende ikke ihjel.
Flora!
Er hun ikke hjemme? Jeg har mad med til hende.
-Jeg har ringet, men hun svarer ikke. -Jeg kan heller ikke få fat i hende.
Måske er hun stadig på hospitalet. Men hun har ikke kemo i dag.
Beklager. Jeg troede, jeg var den eneste, hun skjulte ting for.
-Åbenbart ikke. -Maple!
Maple?
Hvilket hospital er hun på? Jeg skal tale med hende nu.
Ja.
Jeg kan køre dig. Parkeringen er et helvede.
Hvordan går sagen?
Jeg forstår ikke, hvorfor den blev lukket.
Det er ikke så mystisk. Vi havde ikke rigtig noget.
Vi fik ordre om at arkivere den.
Jeg fandt noget. Se.
Der står "side 1 af 2". Men side 2 mangler.
Og i Daniela Marini-sagen forsvandt et bånd. Det er næppe tilfældigt.
Jeg kan sige det samme, som jeg altid sagde til Flora.
Det sker, at ting forsvinder.
Ja, men to afgørende beviser? Det giver ingen mening. Mistænkeligt.
Beklager rodet. Mine børnebørn tror, det er en legeplads.
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve