VALGDAGEN
VALGET VALGLOKALENE ER ÅPNE
Det er valgdagen i Miami-Dade.
I dag skal Miami avgjøre hvem som blir borgermesteren de neste fire årene,
og vi gir dere den siste utviklingen.
-Takk. -Vi spår
rekordhøy valgdeltakelse i dette valget.
Det er en spennende morgen her i Miami. Valglokalene har vært åpne siden sju,
og hvem var en av de første som stemte? Den demokratiske kandidaten Pedro Cruz.
KANDIDAT CRUZ STEMMER DENNE MORGENEN
Vi fortsetter å dekke dagens valg rett etter dette.
Mens folk fortsetter å stemme, venter vi på Pedro…
-Her kommer han. -Takk. Hvem tror du?
-Mr. Cruz, en uttalelse. -Nei takk.
Valgkamplederen Ernesto Díaz er siktet for å ha stjålet valgkampmidler.
Du sa at du støtter ham. Tror du det kan påvirke utfallet i dag?
Vel, jeg tror at velgerne mener
at alle amerikanere fortjener uskyldspresumpsjonen.
Vi ønsker alle det beste for Miami-Dade, og stol på meg,
jeg har ingen grunn til å tro at noen på teamet mitt har gjort noe galt.
Ok? Og jeg vet at velgerne vil stemme i vår favør. Takk.
Brady sa nylig: "Miami trenger ikke en løgner som borgermester."
Det er derfor jeg oppfordrer alle til å stemme på mannen min.
Ærlighet betyr noen ganger at man ser nøye på sitt eget parti.
Vi håper Brady gjør det.
Pedro Cruz fortjener støtten til alle borgerne fordi han jobber for dere.
Jeg vet det vil bli en stor dag for ham og hele Miami-Dade. Takk.
Miami-Dades borgere har mange ubesvarte spørsmål.
I den siste meningsmålingen er det bare to poeng som skiller Cruz og Brady.
For øyeblikket er det helt åpent.
Marcos.
Marcos, vær så snill.
Hva er det som skjer, Marcos?
Marcos, hvor mange har du tatt? Marcos!
Hør på meg. Marcos!
Sofía?
Marcos. Hei, Marcos!
911, hva er krisen din?
Vennen min er bevisstløs. Kom til leiligheten hans, vær så snill.
OKSYKODONHYDROKLORID
Faen.
…lange køer utenfor valglokalene rundt om i fylket.
Tusenvis av borgere skal i dag velge mellom kontinuitet eller forandring.
Hugo Thompson? Jeg er etterforsker Miller. Jeg vil stille deg noen spørsmål.
Jeg vet ikke. Hun var redd.
Hun hadde et rart ansiktsuttrykk. Hun ga meg bagen og ba meg om å dra.
-Nei. Jeg vil ikke. -Hugo, vær så snill!
Hugo, hør her. Vær så snill.
Når var det?
Jeg vet ikke. Det var rundt klokka 2.30 om morgenen.
Jeg hadde kommet hjem fra jobben.
-Så du noen ved hjemmet ditt? -Nei.
Hvorfor sa du ikke dette til noen?
Jeg vet ikke. Jeg var redd. Jeg skulle ha blitt hos henne.
Det sto en bil parkert utenfor.
Den var stor, som en SUV.
Den var svart.
Det var et klistremerke på bakruta.
Ok.
Som en liten tegning av en bjørn.
BARN OM BORD
Moren din hadde store sykehusregninger og hadde ikke betalt noen månedsleier,
men fikk tak i pengene til utpressingen. Noen anelse om hvor alle pengene kom fra?
Nei.
Vet du om moren din var alene om utpressingen?
I morgen klokka 10.30 går det et direktefly fra Miami til Colombia.
-Når? -I morgen klokka 10.30.
I morgen?
Hva mener du med i morgen? I morgen er for tidlig.
Hvorfor? Jo før, jo bedre, ikke sant? Hvorfor vente?
Fordi vi må gjøre det riktig. Jeg vet ikke.
Akkurat nå flykter vi ikke fra noe som helst…
Sier du seriøst dette? Vi har ventet på dette øyeblikket i over 20 år, Marcos.
-I over 20 år. Hei. -Vel, ja.
-Men vi trenger pappas penger, ikke sant? -Så vi tar dem i dag. Ok?
-I dag? -I dag. Vi henter dem i dag.
Vel, greia er at…
Hva?
Hva? Våg å si det.
-Våg å si det. At du trekker deg igjen. -Hva da? Nei.
-Gjør du det? -Det er ikke det.
Så la oss gjøre det. La oss gjøre det.
La oss gjøre det.
KONTOR. 17/11
MIAMI LUFTHAVN. 15/11
HJEM. 13/11
Hvorfor er du her?
-Kan jeg få komme inn? -Ja, selvfølgelig.
Takk.
-Hva driver du med? -Ingenting. GPS-en hengte seg opp.
-Er alt virkelig i orden? -Nei.
Ja. Nei…
Vi har jobbet for denne dagen i to år. Det er ingenting. Stress.
Jeg vet det. Men jeg er sikker på at vi vil feire i kveld.
Bare slapp av. Smil. Vi besøker teamet ditt. De venter på deg.
Jeg glemte noen jobbfiler.
Jeg ser at du… Jeg ser at du har funnet deg til rette her.
-Isabel… -Så, av gårde til Colombia.
Vi skulle dra til Maldivene på bryllupsreisen vår.
Sånn er det. Livet er fullt av overraskelser.
Jeg er lei for det. Jeg forventet ikke at dette skulle skje. Helt sant.
Akkurat.
Det er du nok.
Tenk at jeg likte deg da vi først møttes.
-Lykke til med affæren. Du vil trenge det. -Det vi har, er ikke en affære.
Det dere har, er ikke ekte, Sofía.
Samme hva det var, tok det slutt for 20 år siden.
Nei, jeg drar ikke.
Sofía, jeg kan ikke. Jeg kan ikke dra.
OMBORDSTIGNING
Beklager.
Unnskyld meg.
Finnes det noen alternativer? Kanskje en ny runde kjemoterapi…
Det har dannet seg en metastase. Det hjalp ikke at du droppet kjemoterapi.
Jeg skjønner at jobben din er viktig, men det er livet ditt også.
Jeg vil nå anbefale mastektomi.
Mastektomi?
Mener du fjerne hele brystet?
-Jeg skjønner at det er… -Gjør du det?
Har du fjernet en av testiklene dine?
Unnskyld.
Unnskyld. Jeg mente det ikke. Dette er bare mye.
Selvfølgelig. Avhengig av om du trenger strålebehandling etter operasjonen
kan vi snakke om brystrekonstruksjon. Men det er lenger frem i tid.
Vi bør gjennomføre mastektomien så fort som mulig.
Sully.
-Hei. Hvordan går det? -Hei. Takk for at du kom.
-Selvfølgelig. Hvordan går det med Lisa? -Hun er der inne.
En slags generell infeksjon. Hun er glovarm.
Men hun vil greie seg, ikke sant?
Jeg vet ikke. Ingen vil si noe.
Skulle tatt henne med til Houston. De har et bedre sykehus.
Jeg trodde vi hadde mer tid.
Hvis jeg tar opp et lån…
-Gjør meg en tjeneste. -Klart det.
Hvis Lisa våkner opp uten den blå badekåpen og tøflene, dreper hun meg.
Vil du at jeg skal hente dem?
Jeg drar. Jeg trenger frisk luft.
Kan du være hos henne til jeg kommer tilbake?
Selvfølgelig.
Sullivan.
Jeg har det bra. Hva er det?
Hvilke fingeravtrykk?
Jessica Thompsons bil?
Og? Hvem er det?
-Kan jeg få komme inn? -Ja, klart det.
Jessica Thompson, det andre offeret i ulykken.
Vi fant din sønns fingeravtrykk i bilen hennes.
Det er umulig.
Ja, vel, tydeligvis ikke.
Hvor er Marcos?
-Han må bli med meg ned til stasjonen. -Jeg ringer advokaten min.
Hun er død. Hun er død!
Nei, nei! Du kan ikke røre henne.
Du må gjøre noe med bilringene, Marcos.
Min niese gifter seg om halvannen måned, og ingen dietter funker.
Jeg har prøvd alt, til og med den fryktelige fastingen.
Det er tortur. Etter en uke vil jeg bare dø.
Vent. Vent, nei.
Jeg sa hun ikke fikk komme inn.
Clara, kan du ta med Mrs. Wallace til det andre kontoret?
Det tar bare et øyeblikk. Unnskyld.
-Dette er ikke ok. -Jeg vet det.
-Vi drar nå. -Hva?
-Vi drar nå. -Hvor skal vi?
Vet du hvor kofferten er?
Etterforskeren er i huset mitt, og han har fingeravtrykket mitt.
-Og de er ute etter meg. -Hei, hei.
Hva mener du med fingeravtrykket ditt?
Jeg drar, Marcos.
Hei.
Hvis vi ikke drar, vil de arrestere meg.
Blir du med meg eller ikke?
Sofía, jeg kan ikke. Jeg kan ikke dra.
Du kan ikke, eller de lar deg ikke?
Jeg kan ikke dra!
-Du må skjønne at jeg ikke kan det. -Ja, jeg skjønner det.
Du forteller deg selv at du må bli fordi det er best slik.
At du skylder faren din det fordi han reddet deg.
Unnskyld meg.
Vet du hva? Du er en jævla feiging.
En jævla feiging!
Fire timer ut i valget viser det seg at prognosene stemmer.
Akkurat nå er valgdeltakelsen skyhøye 24 %.
Fulle valglokaler og lange køer for å stemme er det som venter Miamis borgere…
Ifølge valgdagsmålingen ligger vi bak.
Jævla Ernesto.
Det er altfor tidlig å si.
De latinamerikanske velgerne er gjerne unge folk som stemmer senere på dagen.
Og poststemmene pleier å gå i demokratenes favør. Vi tar ham igjen.
Du virker så sikker.
Jeg bekymrer meg ikke for et problem før det blir et problem.
Kanskje du burde dele den filosofien med mannen din.
Jeg trenger kun å gjenopprette noen bilder fra et av kameraene, ok?
Nei, nei…
Jeg skrev inn passordet mitt tre ganger. Det kan ikke være så komplisert.
Hvem kan jeg snakke med? Jeg må gjenopprette bildene med en gang.
-Takk. -Hva driver du med?
Ingenting.
-Hvem snakket du med? -Ingen. Hva er det?
Jeg skjønner at du er nervøs. Det er din store dag.
Mye står på spill for oss begge.
Men du kan ikke stenge deg inne. Du må være sammen med teamet ditt.
Du gjør alle nervøse…
-Handler det om Ernesto… -Det handler ikke om Ernesto!
Det går bra.
Nummer én, ro deg ned. Nummer to, fortell meg hva faen som foregår.
Selv om 58 % av velgerne i Miami-Dade er latinamerikanere,
har den demokratiske kandidaten brukt den siste delen av valgkampen
på å mobilisere en gruppe som kan vende ham ryggen…
Takk. Ja, vi mangler tomatene.
-Selvfølgelig. -God ettermiddag.
-Hei, Elisa. Montse. Pappa. -Hei.
Hva skyldes denne æren?
Ingenting. Jeg ville se om vi kunne dra ut med båten og slå noen baller.
-Jeg er midt i… -Jeg tar ikke nei for et svar.
La oss snakke sammen, som i gamle dager. Tilbringe litt tid sammen. Du og jeg.
-Greit. -Kom igjen, doktor.
Ja, du vil bare spise pastaen.
Du kan spise pastaen, så spiser vi noe annet der.
Ok.
Elisa, Montse, kan dere hente golfbagen min
og en kasse vin som jeg tok med til pappa? Takk.
…og som Cruz sier: Vi må tro på uskyldspresumpsjonen.
System deaktivert.
Det er langt færre velgere om ettermiddagen,
nå som det bare er to timer til valglokalene stenger.
Selv om det ifølge rapportene var lange køer i alle valglokalene
fra de åpnet til klokka 14…
Når sa du at de latinamerikanske velgerne kommer?
Vi må bare vente.
-På hva? -På opptellingen.
Det er optimisme i den republikanske leiren,
og hundrevis av republikanere begynner allerede å samle seg rundt…
Hva faen gjør han her?
-Nei, nei. Du kan ikke være her. Nei. -Ikke rør meg. Ikke rør meg.
Francis!
-Slipp ham. -Herregud.
Vi ser også bilder fra et av valglokalene…
Vi må snakke sammen. Når du ikke tar telefonen, blir det komplisert.
-Mannen min har ingenting å si til deg. -Jo, det har han.
Enten drar du, eller så må vi kontakte vaktene.
I morges viste vi dere bilder fra det samme lokalet…
Greit.
Da snakker jeg her, foran hele teamet.
-De vil sikkert være interessert. -Nei, nei. Stopp.
Kan vi snakke sammen utenfor?
Pedro.
Jeg er lei for dette. Alle sammen, vennligst jobb videre.
…flere sier at til tross for den høye deltakelsen…
-Jeg ba deg om mer tid. -Mer? Jeg har ringt deg i flere dager.
Du var ikke der da jeg ble løslatt.
Du ignorerer meg med advokaten. Nei! Hva ville du at jeg skulle gjøre?
-Pedro, du kommer til å tape! -Hva? Nei! Det er fortsatt tid, ok?
-Analytikerne sier at… -Ikke kom med det journalist-tøvet.
Jeg har tiet for din skyld.
-Og du har forlatt meg. -Ikke si det.
Når jeg vinner, skal jeg presse dem til å henlegge saken. Jeg lover.
Hvis du taper, kan du ikke hjelpe meg.
Jeg skal ikke tape, og jeg skal ikke la dem stille deg for retten, Ernesto!
Vi skal fikse dette, du og jeg, sammen.
Sammen?
-Sammen. Når? -Du vet at jeg gjør dette for barna mine.
Jeg vet ikke om du lyver for deg selv eller om du bare er en feiging.
Hvis du taper i kveld, må du fortelle hele historien.
Ellers gjør jeg det.
Vi kan ikke lyve for politiet.
Pedro.
Hva driver du med? Har du pakket ferdig?
Er alt i orden?
-Pedro, hva har du gjort? -Ingenting.
Pedro, ikke kødd med meg. Hva har du gjort?
Jeg drepte henne. Jeg drepte den kvinnen.
Nei. Nei.
Hun snakket i telefonen.
Jeg prøvde å ta den fra henne. Jeg mente det ikke, men jeg…
Jeg drepte henne.
La oss gå til politiet. Vi sier at jeg var i bilen med Alejandro.
Vær så snill. Jeg greier ikke dette mer.
Jeg begynner å ønske at jeg aldri takket ja til tilbudet ditt.
Seriøst? Vi synker ikke engang, og du er klar for å forlate skipet.
Hvis det var en annen en Pedro, hadde seieren vært sikret nå.
Det er lavmål selv til deg å være.
Jeg mente alltid at det burde ha vært du som stilte til valg.
Da hadde vi åpnet champagnen nå.
…valgdag i Miami, og alt kan skje i kampen mellom Joe Carollo…
Da du sa vi skulle tilbringe dagen sammen, så jeg for meg noe annet.
Avhengig av hva som skjer, vil jeg kanskje ikke ha lyst.
Jaså? Jeg krysser fingrene.
Alejandro, dette er viktig. Se på den idioten. Se på ham.
Vil du at han skal være borgermester de neste fire årene? Han er absurd.
Han vil fjerne bostøtten til familiene som trenger den mest,
og redusere finansieringen av helsestasjoner.
Og han vil åpenbart ikke investere i utdanning.
Han må være en ren idiot. Du er en idiot!
Ærlig talt syns jeg du burde stille til valg som borgermester.
Ærlig talt, kom deg vekk. Kom deg vekk!
Ansatt.
Kom hit. Jeg mener det.
Du elsker politikk. Du snakker hele tiden om hva du ville forbedret i denne byen.
Ingen ville gjort en bedre jobb enn deg. Og viktigst av alt:
Jeg ville stemt på deg.
Ok?
…på at Suarez visste om eller deltok i bedrageriet,
men Carollo påsto at poststemmene var forfalsket og betalt for av…
Valglokalene stengte for en time siden.
POLITIAVDELING
FØRERKORT:
VELLYKKET DEKODING
Vi får ikke så ofte besøk her.
Vi digitaliserte alle mappene for noen år siden.
Hvis det skjedde for mer enn 20 år siden, så er det ikke i databasen vår.
Jeg leter etter en fingeravtrykksanalyse fra den tiden.
Alt vi analyserte på den tiden, vil være her inne.
Skal vi se. 2000. 2000.
Her har vi det.
August. September. November. Desember.
-Her er de. -Jeg tar over herfra. Takk.
Ok.
Det er noe jeg vil fortelle deg.
Og jeg vil at du skal høre det fra meg først.
Jeg har blitt tatt av saken.
Jeg er veldig lei for det.
Og jeg vet også hvordan det føles å miste personen du elsker høyest,
spesielt når tiden ikke var inne for dem.
Jeg gjenkjenner det sinnet, Hugo.
Den smerten. Og at du ville gjort hva som helst for å forandre ting.
Tenk at jeg etter 20 år fortsatt ikke kan løse denne jævla saken.
Det er…
Uansett…
Vet du hva jeg snakker om?
-Ja. -Gjør du det?
-Daniela fortalte meg det. -Fortalte deg hva?
Kvinnen som døde i bilulykken, var min biologiske mor.
Det må ha gjort vondt å få vite at hun ikke døde i ulykken, men at hun ble drept.
Hva?
Hva snakker du om?
At din biologiske mor ble drept.
Og da de som drepte henne, fant ut at Daniela utpresset dem,
drepte de henne også.
INNKOMMENDE ANROP
Hugo.
Herregud. Hvordan går det?
Så nå bryr du deg om meg?
Jeg brydde meg alltid om deg, og det vil jeg alltid gjøre.
-Jeg lovet moren din det. -Hvem av dem?
Daniela løy for meg.
Du løy for meg.
Vi tenkte det var best for deg om du ikke visste det.
-God idé. -Hun gjorde alt for deg.
Hun prøvde å være en best mulig mor, å gi deg alt vi fratok deg.
Og svaret var utpressing?
Hvordan funker det for deg?
En av dere drepte min virkelige mor i den bilen.
Purken sier at den samme personen sikkert drepte Daniela.
Kan du bare si at det ikke var deg?
Unnskyld?
Spør du meg virkelig om det, Hugo?
-Du kjenner meg. -Nei.
Moren din var bestevennen min. Ok?
Hun var som en søster for meg. Du vet at jeg aldri ville ha skadet henne.
Hugo?
Ja?
Jeg var veldig glad i henne, Hugo.
Du aner ikke hvor mye jeg savner henne.
Jeg er veldig lei for at vi løy for deg. Det var galt. Du fortjente sannheten.
Ikke si noe til politiet om meg, Hugo. Vær så snill.
-Vær så snill. -Slapp av. Jeg gjorde ikke det.
Jeg lover at jeg prøver å ordne opp i det. Gi meg én dag til.
Jeg skal sørge for at du får alt du trenger. Ok?
Jeg er glad i deg, vennen. Ha det.
VI HAR DRATT, DET ER FRITT FREM.
Brady vil knuse den stakkars dusten.
Han er ikke en dust. Han er vennen din, men han vil alltid være en taper.
Det er du som blir knust med de biologisk nedbrytbare ballene jeg kjøpte.
Alle slagene dine går mot høyre.
Hva skjedde? Du viser frem din naturlige sving, pappa.
Takk.
Jeg er glad for at vi tilbringer tid sammen igjen.
-I det siste har du vært litt distrahert. -Jeg har ikke vært på mitt beste.
Det er flott å ha deg tilbake.
Takk.
Jeg tror jeg har sluttet å gi andre skylden for mine egne feil.
-Sluttet å komme med bortforklaringer. -Jeg gjorde det ikke alltid lett for deg.
Det var veldig tungt å miste moren din. Veldig tungt for oss begge.
Og i en slik situasjon vet man aldri om man gjør det rette.
Det er sånn det er.
Alt jeg gjorde, alt, gjorde jeg fordi jeg ønsket det beste for deg. Alltid.
Det er vel det en familie skal gjøre.
Fortelle deg ting du ikke vil høre og fortelle deg sannheten.
Selv om det gjør vondt.
Hva?
Kom igjen. Kom igjen.
Hva? Skal vi hoppe uti? Greit.
Vi gjør det.
BORGERMESTERVALGET I MIAMI-DADE
Etter 92 % av stemmene kan vi nå erklære en vinner.
Miami-Dade har talt høyt og tydelig, og den nye borgermesteren er
den republikanske kandidaten John Brady, med 54 % av stemmene.
Tusenvis av republikanske supportere feirer nyheten
mens vi venter på reaksjonene til den påtroppende borgermesteren
og hans politiske rival og valgets store taper, Pedro Cruz.
-Senator Cruz… -Kan vi få en uttalelse?
Takk for at dere kom. Tusen takk for at dere kom.
Først og fremst vil jeg gratulere motstanderen min.
Jeg vil benytte anledningen til å takke hver eneste person…
-Vi er snart tilbake. -…som stemte på meg.
Jeg vil aldri slutte å høre på dere, og jeg vil aldri slutte å jobbe for dere.
Jeg vil forsvare dere og kjempe for å gjøre livene deres bedre.
Det er mitt løfte til dere.
Jeg ringte borgermesteren og erkjente tapet, og til tross for våre uenigheter
gjorde jeg det tydelig at jeg vil støtte ham fra nå av.
Takk.
Senator Cruz, hva tror du gikk galt i valgkampen?
-Politiet har Danielas videoer. -Vi ble kvitt den fra den kvelden.
Hun utpresset oss. Hun kan ha løyet. Det kan finnes en kopi.
Nei, det er alt vi har. Du kan ikke ta mapper ut av arkivet, så…
I så fall vil jeg ha en kopi. Takk.
Flora, du må ringe meg så fort som mulig.
Jeg tror jeg har funnet noe stort i Alejandro Vilas/Jessica Thompson-saken.
Jeg vet at du jobbet veldig hardt. Du hadde blitt en god borgermester.
-Takk, sønn. -Men jeg er egentlig glad for at du tapte.
Hvorfor det?
Fordi du knapt er hjemme. Vi kan spille et PlayStation-spill sammen.
Jeg trodde du var en stor gutt og likte å spille alene.
Det er morsommere å knuse deg.
Brady tenker nok nøyaktig det samme akkurat nå.
Jeg er også en taper, men
greia er at du nå vil være som et spøkelse.
Du kan gjøre hva du vil, og ingen vil bry seg.
Hei, hei. Det holder.
Det er veldig sent. Leggetid.
Vent. Luis.
Du er ikke en taper, Luis. Ok?
Aldri glem det, ok?
-God natt, pappa. -Glad i deg.
VAKTSELSKAP LENKE TIL VIDEO
LØRDAG 12. NOV
Rodrigo og Marisa ringte.
De sa at de er veldig lei for det, at de er veldig stolte av deg.
Det er jeg også.
Vil du ha en øl?
Jeg har tenkt på beslutningene
vi har tatt i livene våre, og…
Tenker du på hva som hadde skjedd med oss hvis vi den natten ikke hadde…
Vi hadde ikke vært sammen. Barna våre hadde ikke vært her.
Ja.
Selvfølgelig, og Alejandro og Daniela hadde vært i live.
Liker du livet ditt?
Hva? Gjør ikke du det?
Jo. Eller nei. Jeg vet ikke, jeg…
Hvorfor ble du plutselig så filosofisk?
Du skremmer meg.
Hvor var du den natten Daniela ble drept?
-Hvorfor er du her? -Kan jeg få komme inn?
-Ja, selvfølgelig. -Takk.
Barnevakten sa at du leide henne den kvelden for å passe på barna,
og adressen hennes dukker opp på GPS-en.
Den dukker opp fordi vi dro i begravelsen.
Nei, den dukker opp…
…den natten hun ble drept.
Du greide å lure de andre, Dani.
Men ikke meg. Jeg vet at det var deg.
Du er den eneste som trenger så mye penger.
Du kan fortsatt trekke deg ut av dette.
Fortell meg sannheten, Ana. Var det deg?
Du bryr deg ikke.
Ikke du, Pedro eller Marcos. Og det er greit. Det er logisk.
For du har et perfekt liv.
Perfekt?
Jeg vet ikke hva du ser for deg, men livet mitt er langt fra perfekt.
-Ja, stakkars deg. Så synd. -Det har kostet oss mye å komme så langt.
Du har ingen anelse.
-Jeg lar ikke alt gå til helvete. -Nei?
Nei. Hvis du vil være fanget i fortiden,
-er det ditt valg. -Fanget i fortiden?
-Du kan ikke gi oss skyldfølelse. -Fortiden har ikke noe med deg å gjøre?
Hva om vi alle tar ansvar?
Hver og en av oss er innblandet.
-Nettopp. -For meg ble livet ødelagt.
Men for deg og Pedro gjorde Alejandros død at alt falt på plass.
Hvordan våger du å spørre meg om det?
Hvordan våger du engang å tenke det?
Jeg har beskyttet deg i årevis. Jeg har beskyttet oss i årevis.
Hvordan våger du å spørre meg om det?
-Unnskyld. -La meg være i fred. Ikke rør meg.
-La meg få se. -Ikke rør meg!
Kom deg ut, Ana.
Kom deg ut. Kom deg ut!
Nei, Pedro. Jeg drepte henne ikke.
Flora!
Er hun ikke hjemme? Jeg tok med middag til henne.
Jeg har ringt flere ganger. Hun svarer ikke.
Ja, jeg har heller ikke fått tak i henne.
Kanskje hun fortsatt er på sykehuset. Men dette er ikke kjemoterapi-dagen.
Unnskyld. Jeg trodde jeg var den eneste hun skjuler ting for.
-Tydeligvis ikke. -Maple!
Maple.
Vet du hvilket sykehus hun er på? Jeg må snakke med henne med en gang.
Ja.
Jeg kan kjøre deg.
Det er håpløst å parkere der. Hvordan går det med saken?
Jeg skjønner ikke hvorfor saken ble lagt bort.
Det er intet mysterium. Vi hadde ikke egentlig noe.
Våre overordnede ba oss om å skrinlegge den.
Jeg tror jeg fant noe. Se på dette.
Det står "side én av to", men side to er ikke der.
I Daniela Marinis sak forsvant en kassett. Jeg tror ikke det er et sammentreff.
Vel, jeg skal fortelle deg det samme som jeg pleide å fortelle Flora.
Det er ikke uvanlig at ting forsvinner.
Ja, men to viktige bevis? Det gir ikke mening. Lukter ikke riktig.
Beklager rotet. Barnebarna tror at det er en lekeplass baki her.
Tekst: Espen Stokka