Таємниці минулого
МАЯМІ-БЕЙ КАНАЛ НОВИН
НОВИНИ ДЕНЬ ВИБОРІВ
ВИБОРИ МЕРА ВИЧОРЧІ ДІЛЬНИЦІ ВІДКРИТО
Вітаю. День виборів у Маямі-Дейд.
Сьогодні Маямі вирішить, хто буде мером наступні чотири роки.
Ми триматимемо вас у курсі останніх подій.
-Дякую. -Ми передбачаємо
рекордну явку виборців на цих виборах.
Такий захопливий ранок у Маямі.
Дільниці відкриті з 07:00,
і хто проголосував одним з перших?
Демократ Педро Круз.
КАНДИДАТ КРУЗ ПРОГОЛОСУВАВ УРАНЦІ
Будьте з нами.
Зараз ми продовжимо прямий ефір.
Ранок, голосування триває, і ми з нетерпінням чекаємо Педро…
Ось він. Попросимо коментар.
Як думаєте, за кого?
-М-ре Круз, коментар. -Ні.
Ернесто Діаза, керівника
кампанії, звинуватили в крадіжці грошей кампанії.
А ви все одно підтримуєте його.
Не думаєте, що це може вплинути на результати?
Я вважаю, що виборці вірять
що всі американці заслуговують на презумпцію невинуватості.
Усі ми хочемо для Маямі-Дейд найкращого, і, повірте,
в мене нема причин вважати, що хтось з мого штабу зробив щось погане.
І я знаю, що виборці на дільницях, проявлять прихильність. Дякую.
Брейді нещодавно сказав, цитую: «Маямі не потрібен мер-брехун».
Саме тому я закликаю всіх голосувати за мого чоловіка.
Іноді чесність – це коли ти пильніше придивляєшся до власної партії.
Надіюся, Брейді це зробить.
Педро Круз заслуговує на підтримку жителів Маямі, бо він працює для вас.
Я знаю, що це буде чудовий день для нього й для Маямі-Дейд. Дякую.
Це день питань без відповіді для мешканців Маямі-Дейд.
За останніми опитуваннями, Круза й Брейді розділяє лише два пункти.
Невідомо, хто переможе.
Маркосе.
Маркосе, благаю.
Що з тобою, Маркосе?
Скільки ти прийняв? Маркосе!
Послухай, Маркосе!
Софіє.
Маркосе! Гей!
911. Що у вас сталося?
Мій друг знепритомнів.
Благаю, приїжджайте до нього. Я не знаю чому.
ОКСИКОДОН ГІДРОХЛОРИД 80 МГ
Чорт.
…довгі черги до виборчих дільниць по всій країні.
Сьогодні тисячі громадян
віддають голос за стабільність або зміни.
Уґо Томпсон?
Я детектив Міллер. Хочу поставити вам кілька питань.
Не знаю. Вона була налякана.
У неї був дивний вигляд.
Дала мені сумку й сказала йти.
-Ні. -Уґо.
-З мене досить. -Прошу!
Послухай, Уґо. Благаю.
Котра була?
Не знаю. Може, 02:30 ночі.
Я щойно повернувся з роботи.
Біля будинку когось помітив?
Ні.
Чому ти раніше про це мовчав?
Не знаю. Боявся.
Треба було залишитися з нею.
На вулиці стояла машина.
Великий джип.
Чорний.
На задньому склі наліпка.
Ясно.
Маленький ведмедик.
НА БОРТУ ДІТИ
Твоя мама не могла сплатити рахунки за лікарню й оренду житла.
Та вона десь знайшла гроші для шантажиста.
Не знаєш, де взялися гроші?
Ні.
Не знаєш, може, мама сама шантажувала інших?
Завтра вранці прямий рейс
Маямі-Колумбія. Без пересадок. О 10:30.
-Коли? -Завтра. О 10:30.
Завтра?
Але чому завтра? Завтра ще рано.
Що раніше, то краще.
Навіщо чекати?
Бо треба все зробити правильно. Не знаю.
Ми ж зараз ні від чого не тікаємо. Ми…
Ти ж це не серйозно?
Маркосе, я чекала цієї миті 20 років.
-Більше ніж 20 років. Гей. -Так, так.
-Але потрібне татове бабло. -То заберімо його сьогодні.
-Сьогодні? -Так. Сьогодні.
Річ у тім…
Що?
Що? Сміливіше. Кажи.
-Сміливіше. -Що?
-Знов увімкнеш задню. -Ні.
-Правда ж? -Річ не в цьому.
То зробімо це. Давай.
Давай.
ОФІС. 11/17
АЕРОПРТ МАЯМІ. 11/15
ДІМ. 11/13
Чого ти приїхала?
Я зайду?
Так. Авжеж.
Дякую.
-Що ти робиш? -Нічого. GPS завис.
-Ти нормально почуваєшся? -Ні.
Так… Ні…
Ми працювали на цей день два роки.
Це… Нічого. Це стрес.
Розумію.
Та впевнена, що сьогодні ми святкуватимемо.
Розслабся. Усміхнися.
Їдьмо до твоєї команди. Вони чекають.
Я забула деякі робочі теки.
Бачу, що ти…
почуваєшся, як удома.
-Ізабель… -Летите в Колумбію?
Ми збиралися на Мальдіви на медовий місяць.
Та бачиш…
У житті повно сюрпризів.
Послухай, мені жаль.
Я не думала, що так станеться. Чесно.
Авжеж.
Не сумніваюся.
А коли ми познайомились, ти мені сподобалася.
Бажаю удачі. У цій інтрижці вона тобі знадобиться.
Повір, те, що в нас – не інтрижка.
Те, що у вас, Софіє – не справжнє.
І те, що було, скінчилося 20 років тому.
Ні. Не поїду.
Софіє, я не можу.
ПОСАДКА БОҐОТА
Пробач.
Я пішов.
Є варіанти? Може, ще одну серію хіміотерапії…
Пішли метастази.
Те, що ви пропускали хімію, все погіршило.
Я розумію. Ваша робота важлива. Але й життя – теж.
Тепер я порадив би мастектомію.
Мастектомію?
Видалення всієї груді?
-Я розумію… -Хіба?
Вам, може, одне яєчко видалили?
Вибачте.
Я не хотіла. Просто…
Не можу впоратися.
Розумію.
Побачимо, чи знадобиться вам хімія після операції,
й можна буде говорити про реконструкцію груді.
Але це буде потім.
Треба зробити мастектомію якнайскоріше.
Саллі.
-Привіт. Як ти? -Привіт. Дякую, що прийшла.
Звісно. Як Ліса?
Вона там.
Якась загальна інфекція. Вона вся горить.
Але ж вона видряпається?
Не знаю. Мені не кажуть.
Треба було повезти її в Г'юстон.
Там краща лікарня.
Думав, у нас більше часу.
Може, якщо візьму позику…
-Зроби мені послугу. -Авжеж.
Якщо Ліса прокинеться, а в неї нема халата й капців – уб'є мене.
Хочеш, щоб я поїхала до тебе й привезла?
Я сам поїду. Провітрюся.
Просто побудь з нею до мого повернення.
Побуду.
Салліван слухає.
Нормально. У чому справа?
Які відбитки?
У машині Джессіки Томпсон?
І що? Хто це?
Можна зайти?
Так, авжеж.
Джессіка Томпсон, друга жертва аварії…
У її машині знайшли відбитки пальців вашого сина.
Це неможливо.
Очевидно, можливо.
Де Маркос?
Мені треба, щоб він поїхав зі мною в дільницю.
Я викликаю адвоката.
Вона мертва. Мертва!
Ні! Не можна було її торкатися.
Зробіть щось із цим тістечком, Маркосе.
Через півтора місяця у племінниці весілля.
І жодні дієти мені не допомагають.
Я все пробувала. Навіть те страшне голодування.
Це мука. Тримаєшся тиждень, а потім хочеш здохнути.
Я заморю себе…
Зачекайте. Ні.
Я казала їй, що сюди не можна.
Кларо, відведи місіс Воллес в інший кабінет.
Я на хвилинку. Вибачте.
-Так не можна. -Знаю.
-Їдьмо. -Що?
-Їдьмо. Негайно. -Куди?
Де твоя… валіза?
У мене вдома слідчий. Він знайшов мій відбиток.
-Мене заарештують. -Гей.
Як це – твій відбиток?
Я їду, Маркосе.
Гей.
Якщо не поїду, мене заарештують.
Ти поїдеш зі мною чи ні?
Софіє, я не можу. Не полечу.
Ти не можеш чи тобі не дозволять?
Я не можу!
-Зрозумій, я не можу. -Я чудово розумію.
Ти вирішив, що треба залишитися, бо так буде краще.
Бо ти винен батькові за те, що він тобі допоміг.
Пробач.
Знаєш що? Ти нікчемний боягуз.
Довбаний боягуз!
Минули чотири години дня виборів, і прогнози здійснюються.
Наразі явка сягає небачених досі 24%.
На дільницях не проштовхнешся,
люди стоять у довгих чергах, щоб проголосувати –
ось що бачать жителі Маямі…
За екзит-полами ми програємо.
Чортів Ернесто.
Ще нічого не ясно напевно.
Латиноамериканські виборці – молодь, яка голосує пізніше.
До того ж, ті, що голосують заочно, обирають демократів. Ми наздоженемо.
Ти така впевнена.
Я не вважаю щось проблемою, поки воно не стає проблемою.
Може, варто навчити такої філософії твого чоловіка.
Мені тільки й треба, що відновити відео з однієї камери.
Ні…
Послухайте. Я вже тричі вводив пароль.
Невже це так складно?
А до кого мені звернутися? Мені терміново потрібні ті кадри.
-Дякую. -Чим ти зайнятий?
Нічим.
-З ким ти говорив? -Ні з ким. Як там справи?
Я розумію, що ти нервуєшся. Це важливий для тебе день.
Ми обоє багато чим ризикуємо.
Але не можна весь час сидіти тут. Іди до своєї команди.
Усі через тебе хвилюються…
-Якщо це через Ернесто… -Не через нього.
Усе гаразд.
По-перше, заспокойся.
По-друге, скажи, що за херня з тобою?
Не забуваймо,
що хоч латиноамериканці складають 58% виборців Маямі-Дейд,
кандидат від демократів у кінці виборчої кампанії зосередився
на мобілізації електорату, який може відвернутися…
Дякую. І ще помідори.
-Аякже. -Добрий день.
-Привіт, Елісо, Монтсе. Тату. -Вітаю.
За що така честь?
Просто хотів спитати: може, покатаємося на човні й пограємо в гольф?
Я тут зайнятий…
Ні, я не прийму відмови.
Давай поговоримо. Як колись. Проведемо разом час. Удвох.
-Добре. -Погоджуйтеся.
Але треба з'їсти спагеті.
Ти їж спагеті, а ми пообідаємо деінде.
Добре.
Елісо, Монтсе, прошу, допоможіть знести мою сумку для гольфу
і ящик вина, що я купив для тата. Дякую.
…як каже Круз,
треба вірити в презумпцію невинуватості.
Систему вимкнено.
Різке зниження явки після обіду.
До закриття дільниць залишилося дві години.
Хоч у новинах показували довгі черги на всіх дільницях,
з моменту відкриття до 14:00…
Коли, кажеш, приходять латиноамериканці?
Треба почекати.
-Чого? -Підрахунку.
Кандидат-республіканець настроєний оптимістично,
сотні прибічників республіканської партії вже наближаються до входу…
Чого він тут?
-Ні. Тобі сюди не можна. -Забери від мене руки.
Забери руки!
Френсісе!
Відпусти його.
Господи.
Ми також бачимо одну з виборчих дільниць…
Треба поговорити. А це складно, якщо ти не відповідаєш на дзвінки.
Чоловіку нема чого тобі сказати.
А я думаю, що є.
Або ти підеш, або ми викличемо охорону.
Уранці ми показували вам цю ж дільницю…
Гаразд.
Тоді я говоритиму перед усією командою.
-Упевнений, їм буде цікаво. -Ні. Перестань.
Поговорімо надворі, будь ласка.
Педро.
Вибачте, народ. Повертайтеся до роботи.
Усі повертайтеся до роботи.
…на дільницях нам сказали, що попри високу явку…
Я просив тебе почекати.
Ще довше? Я тобі кілька днів дзвоню.
Ти не прийшов, коли мене випустили.
Не даєш мені адвоката.
Що мені було робити?
-Педро, ти програєш! -Що? Ні!
Ще є час.
-Аналіз показує… -Не повторюй репортерських дурниць.
Я мовчав заради тебе.
А ти мене покинув.
Не кажи так.
Я натисну на них, щоб твою справу закрили. Обіцяю.
Якщо ти програєш, не зможеш мені допомогти.
Я не програю.
І я не дозволю тебе судити, Ернесто!
Ми все виправимо.
Разом.
Разом?
Разом. Коли?
Ти ж знаєш, що я це роблю заради дітей.
Не знаю, чи ти собі брешеш,
чи ти просто боягуз.
Якщо ти сьогодні програєш, краще розкажи все сам.
Інакше я розповім.
Не можна брехати поліції.
Педро.
Що ти тут робиш? Ти закінчив збиратися?
Усе добре?
Що ти зробив, Педро?
Нічого.
Педро, не бреши мені. Що ти зробив?
Я її вбив. Убив ту жінку.
Ні. Ні.
Я підійшов, вона говорила по телефону.
Я хотів його забрати.
Я не хотів, але…
Я її вбив.
Їдьмо в поліцію. Скажемо їм, що я був у машині з Алехандро.
Благаю. Я вже не можу терпіти.
Я починаю шкодувати, що прийняв твою пропозицію.
Серйозно?
Ми ще не почали тонути, а ти вже тікаєш з корабля.
З будь-ким, крім Педро, ми б виграли з великим відривом.
Як низько. Навіть для тебе.
Я завжди вважав, що це ти мала бути кандидаткою.
Тоді ми б уже пили шампанське.
…день виборів у Маямі, та все ще невідомо
хто переможе в боротьбі за посаду мера: Джо Каролло…
Коли ти сказала, що ми проведемо день разом,
я уявляв собі інше.
Від того, чим це закінчиться, залежатиме, чи буду я в настрої.
Справді? Загадаємо бажання.
Алехандро, годі, це важливо.
Глянь на цього ідіота. Глянь.
Хочеш, щоб він був мером наступні п'ять років?
Він же посміховисько.
Він хоче скасувати часткове покриття оренди нужденним сім'ям
і зменшити фінансування клінік планування родини.
А на освіту він і долара не хоче виділити.
Він точно ідіот. Ти ідіот!
Я справді вважаю, що тобі треба балотуватися на мера.
А ти – пішов звідси!
Тебе взято на роботу.
Іди сюди. Серйозно.
Ти любиш політику.
Ти цілими днями розповідаєш, що ти покращила б у місті.
Ти – найкращий кандидат.
А найголовніше те…
що я голосував би за тебе.
Добре?
…вказати, що Суарес знав про обман чи брав у ньому участь,
та Каролло стверджував, що бюлетені заочного голосування були підроблені…
Добре.
Виборчі дільниці закрилися годину тому.
УПРАВЛІННЯ ПОЛІЦІЇ МАЯМІ
СОЦІАЛЬНЕ СТРАХУВАННЯ: ВОДІЙСЬКЕ ПОСВІДЧЕННЯ:
УСПІШНО РОЗШИФРОВАНО
До нас сюди не часто заходять.
Два роки тому ми відсканували всі документи,
та скажу вам таке: якщо це сталося понад 20 років тому,
у базі цього нема.
Я шукаю запит на аналіз відбитків пальців.
Те, що ми аналізували 20 років тому, знаходиться тут.
Подивимося. 2000 рік.
Ось.
Серпень. Вересень. Листопад. Грудень.
-Ось вони. -Я сама візьму. Дякую.
Добре.
Я хочу тобі щось сказати.
І хочу, щоб ти почув це від мене.
Мене відсторонили від справи.
Мені дуже жаль.
І ще скажу, що я знаю, як це – втратити того, кого любиш найбільше,
та ще й так передчасно.
Я впізнаю цю злість, Уґо.
Цей біль.
Знаю, що ти на все готовий, щоб щось змінити.
Не віриться, що минуло 20 років, а я не можу знайти винних.
Просто…
Хай там як…
Ти знаєш, про що я говорю?
-Так. -Справді?
Даніела розповіла.
Що розповіла?
Що жінка, яка загинула в аварії, – моя біологічна мати.
Мабуть, дуже боляче дізнатися, що вона загинула не в аварії,
а була вбита.
Що?
Про що ви говорите?
Що твою біологічну матір убили.
Ті, хто її вбив,
дізналися, що Даніела їх шантажує,
і вбили її теж.
УҐО ВХІДНИЙ
Уґо.
Боже мій. Як ти?
То тепер тобі на мене не насрати?
Мені ніколи не було насрати і ніколи не буде.
-Я пообіцяла твоїй мамі. -Котрій?
Даніела мені брехала.
І ти брехала.
Ми думали, що тобі краще не знати.
-Хороша ідея. -Вона все для тебе робила.
Вона намагалася бути найкращою матір'ю, дати тобі те, що ми відібрали.
І вам на думку спав шантаж?
Ну і як тобі результат?
Хтось із вас убив у тій машині мою справжню матір.
Копи кажуть, що ця ж людина, певно, вбила й Даніелу.
Може, скажеш, що це була не ти?
Перепрошую?
Ти серйозно в мене питаєш, Уґо?
-Ти ж мене знаєш. -Не знаю.
Твоя мама була моєю найліпшою подругою, зрозумів?
Вона була мені як сестра.
Я б ніколи її не скривдила.
Уґо.
Що?
Я дуже її любила, Уґо.
Ти й не уявляєш, як я за нею сумую.
Мені жаль, що ми тобі збрехали. Дуже жаль.
Не треба було. Ти заслуговував на правду.
Благаю, поліції нічого про мене не кажи.
Прошу тебе.
Не бійся, я не сказав.
Клянусь, я намагаюся все виправити. Дай мені ще один день.
Я подбаю, щоб у тебе було все, що тобі треба. Добре?
Я люблю тебе, сонечко.
Бувай.
МАРКОС МИ ПОЇХАЛИ. ЦЕ ВСЕ ТВОЄ.
Брейді надере дупу тому тюті.
Вибач, він не тютя. Він твій друг.
Але він невдаха і завжди ним був.
Дивись, щоб і тебе не спіткала невдача
з біорозкладними м'ячами, які я тобі привіз.
Вони в тебе летять кудись управо.
Хизуєшся своїм природним свінгом, тату?
Дякую.
Я дуже радий, що ми знову проводимо час разом.
Останнім часом ти ніби стривожений.
Я був не в найкращій формі.
Мене дуже тішить те, що ти повернувся.
Дякую.
Мабуть, я перестав перекладати вину за свої помилки на інших
і шукати собі виправдання.
Я теж не завжди був з тобою лагідний.
Втрата мами стала страшним ударом. Для нас обох.
У такі миті губишся й не знаєш, чи правильно чиниш.
От що буває.
Я робив усе те, що робив, бо хотів тобі добра. Завжди.
Думаю, так і мусять чинити рідні.
Казати те, чого ти не хочеш чути. Казати правду.
Навіть якщо це боляче.
Навіть тоді.
Що?
Та перестань.
Що? Ми стрибнемо? Ну, добре.
Давай.
МАЯМІ-БЕЙ КАНАЛ НОВИН
ВИБОРИ МЕРА ОКРУГУ МАЯМІ-ДЕЙД
Підраховано 92% голосів, і ми можемо оголосити переможця.
Маямі-Дейд чітко висловив думку
і вибрав новим мером
кандидата-республіканця Джона Брейді 54% голосів.
Тисячі прихильників республіканської партії святкують цю новину,
а ми чекаємо на реакції обраного мера
та його політичного опонента, що програв ці вибори, Педро Круза.
-Сенаторе Круз, можна… -Зробите заяву?
Дякую, що прийшли.
Дуже дякую, що прийшли.
Передусім хочу поздоровити свого опонента.
Хочу скористатися цією нагодою й щиро подякувати кожному…
Ми зараз.
…хто проголосував за мене.
Я ніколи не перестану вас слухати і працювати для вашого добра.
Я захищатиму вас і боротимуся за покращення вашого життя.
Обіцяю вам.
Я подзвонив обраному меру, щоб визнати його перемогу й повідомити,
що, попри наші розбіжності, відтепер я його підтримуватиму.
Дякую.
Сенаторе Круз, як думаєте, чому ви програли?
У поліції касети Даніели.
Ми здихалися відео з тієї ночі.
Вона нас шантажувала.
Може, збрехала. Може, зробила копію.
Ні, це все, що є.
Не можна забирати документи з архівів…
Тоді мені потрібна копія. Дякую.
Флоро, подзвони мені щойно зможеш.
Я знайшла щось важливе по справі Алехандро Віласа й Джессіки Томпсон.
Я знаю, що ти дуже старався.
Ти був би хорошим мером.
-Дякую, синку. -Та я радий, що ти програв.
Чому?
Бо ти майже не буваєш удома.
Можемо пограти в PlayStation, якщо хочеш.
Я думав, ти вже дорослий і любиш грати сам.
Я більше люблю в тебе вигравати.
Певно, і Брейді зараз так думає.
Я знаю, що я теж невдаха, але…
тепер ти будеш наче привид.
Зможеш робити, що захочеш, і всім буде байдуже.
Зажди. Досить.
Уже дуже пізно. Час спати.
Зачекай, Луїсе.
Ти не невдаха, Луїсе. Зрозумів?
Пам'ятай про це.
На добраніч, тату.
Люблю тебе.
ПОШТА
ОХОРОНА ПОСИЛАННЯ НА ВІДЕО
СУБОТА, 12 ЛИСТОПАДА 02:45
Дзвонили Родріґо й Маріса.
Сказали, що співчувають
і що тобою пишаються.
І я – теж.
Хочеш пива?
Я думав про рішення,
які ми прийняли в житті, і…
Ти коли-небудь думаєш, що було б з нами, якби тієї ночі ми не…
Ми не були б разом.
Не існувало б наших дітей.
Так.
І були б живі Алехандро й Даніела, так?
Тобі подобається твоє життя?
Що? А тобі хіба ні?
Так. Чи ні. Не знаю. Я…
Чому це тебе потягло на філософію?
Ти мене лякаєш.
Де ти була в ніч, коли вбили Даніелу?
Чого ти приїхала?
Я зайду?
-Авжеж. -Дякую.
Няня сказала, що ти попросила її посидіти в ту ніч з дітьми,
а в твоєму GPS є адреса Даніели.
Вона є в моєму GPS, бо ми їздили на похорон.
Ні. Її туди ввели…
в ніч убивства Даніели.
Тобі вдалося надурити інших, Дані.
Але не мене. Я знаю, що це була ти.
Лише тобі потрібні такі гроші.
Ще не пізно все виправити.
Скажи мені правду, Ано.
Це ти?
Тобі начхати.
Як і Педро, і Маркосу. Усе гаразд. Це логічно.
У вас ідеальне життя.
Ідеальне?
Не знаю, що ти собі нафантазувала, та моє життя зовсім не ідеальне.
-Ой, бідна. Співчуваю. -Ми дорого заплатили за успіх.
Ти й не уявляєш.
-Я не дам це занапастити. -Не даси?
Якщо хочеш застрягти в минулому –
-сама вирішуй. -Я застрягла в минулому?
Не змушуй і нас відчути вину.
То це минуле, до якого ви непричетні?
Може, усі візьмемо на себе відповідальність?
Ми всі замішані.
-Саме так. -І це зруйнувало моє життя.
А от ви з Педро тільки виграли від смерті Алехандро.
Як ти смієш мене про таке питати?
Як ти смієш навіть думати таке?
Я багато років тебе захищала. Я захищала нас.
Як ти смієш мене про таке питати?
-Вибач. -Забери від мене руки.
-Дай гляну. -Не торкайся мене!
Забирайся, Ано.
Іди геть!
Ні, Педро. Я її не вбивала.
Флоро!
Її нема?
Я приніс їй вечерю.
Я їй дзвоню, а вона не відповідає.
Я теж не можу додзвонитися.
Може, вона ще в лікарні.
Але сьогодні в неї не має бути хімії.
Мені жаль. Я думав, вона лише від мене має секрети.
-Мабуть, ні. -Мейпл!
Мейпл!
Ви знаєте, в якій вона лікарні?
Мушу негайно з нею поговорити.
Так.
Я тебе підвезу.
Там припаркуватися важко.
Як просувається справа?
Не розумію, чому її закрили.
Нема чого дивуватися.
У нас нічого не було.
Начальство наказало припинити розслідування.
Думаю, я щось знайшла. Гляньте.
Написано «стор. один з двох», але другої нема.
А у справі Даніели Маріні зникла касета. Навряд чи це випадковість.
Скажу тобі те саме, що казав Флорі.
Буває, що щось зникає.
Але два важливі докази? Навряд.
Щось тут не так.
Вибач за безлад.
Онуки думають, що це ігровий майданчик.
Переклад субтитрів: Анастасія Черевко