Hvad er det?
Jeg blev engang spået af en dame, der læste i kaffegrums.
Hun sagde, det ville gå mig godt. At jeg ville få et godt job.
Blive gift. Være lykkelig med mit livs kærlighed.
Jeg troede ikke på noget af det, slet ikke,
men jeg fik overbevist mig selv om, at det var sandt.
Hvis jeg møder den dame i dag, kræver jeg pengene tilbage.
Hun fik ikke ret i noget.
Idéen om, at man ikke selv afgør sin skæbne,
kan måske bruges til at sælge kaffe og selvhjælpsbøger.
-Undskyld! -Nej nej, det er okay.
Det passer ikke.
Det er nemmere bare at flyde med.
Og tro, at ting sker på grund af én forkert beslutning ét bestemt øjeblik.
Men det er en stor løgn.
Sandheden er, at hvert lille skridt...
...hver vej, man vælger...
...hvert ord, hvert menneske, man møder,
om det så kun er et øjeblik,
forandrer alt.
Hvert eneste valg, vi træffer, ændrer vores liv for altid.
Gid vi havde vidst det dengang.
Så var det måske gået anderledes.
I sin første udtalelse efter den spændende valgaften
lovede den nyvalgte borgmester Brady en ny start og en ny æra i Miami.
I løbet af sin karriere har republi...
...flere gange, at hans første skridt bliver en plan,
der skal stimulere økonomien.
Heriblandt skattelettelser til små jobskabende virksomheder
og andre fordele til store virksomheder.
Borgmesterkontoret har bekræftet et møde i denne uge med...
Jeg advarede dig, Pedro.
Du tabte. Jeg fortæller alt. Du giver mig ikke andet valg.
Har du travlt?
-Jeg har haft mere travlt. Hvad vil du? -Jeg har en overraskelse til dig.
Jeg har ikke tid til dit pis.
Nej, stol på mig. Kom nu. Du bliver glad for det.
-Jeg mener det. -Det er altså mærkeligt.
Du bliver ikke skuffet.
-Hvor skal vi hen? -Der er en, du skal møde.
Hvad fanden er det?
Jeg havde håbet at invitere dig ind på mit nye kontor.
Men der er lidt hektisk lige nu.
Hvad handler det om?
Francis har rost dig.
Han roser aldrig.
Han siger, du er grunden til, Pedro nåede så langt.
Jeg støttede bare min mand.
Det er Francis vist ikke enig i.
Med al respekt, hr. borgmester, hvad laver jeg her?
Jeg forstår det ikke. Du er ikke trofækone-typen.
En med din forstand, dine visioner, dit potentiale, årgangens bedste...
Hvad skete der?
Lad mig gætte. Pedro var ikke den vinder, du troede.
Nu indser du, at han aldrig når toppen.
Jeg går nu.
Jeg vil gerne have dig på mit hold, Ana.
Det, du har, kan ikke læres.
Jeg lover, det bliver belønnet.
Hvorfor skulle jeg det? Vi to har intet tilfælles.
Glem ideologien. Jeg taler ambitioner. Dem har vi tilfælles.
Jeg nøjes ikke med borgmesterposten. Jeg bliver guvernør.
Og så vil jeg gerne have dig ved min side.
Okay. Nu går jeg.
Ring til mig.
-Giv hende lidt tid. -Tag dig af det.
Flora, ring hurtigst muligt.
Jeg har fundet noget stort i sagen om Alejandro Vilas og Jessica Thompson.
Du har ringet til Belinda Miller. Du kender resten.
-Hallo? -Flora Neruda, Belindas partner.
Er hun der? Jeg skal tale med hende.
Jeg troede, hun var sammen med dig.
-Nej. Er du okay? -Jeg er så bekymret.
I går sagde hun, hun arbejdede over, men snart kom hjem.
Siden har jeg ikke hørt fra hende.
-Har hun gjort sådan noget før? -Nej. Aldrig.
Okay, bare tag det roligt.
Jeg ringer ind på stationen og spørger, om de har hørt fra hende.
-Jeg har ringet. Ingen har hørt fra hende. -Bare rolig, jeg undersøger det.
Jeg ringer senere. Hej.
Hvad?
Og pengene er i sikkerhed, der hvor du anbringer dem?
Ja. Det er en bank i skattely. De kan ikke spore den.
Vi kan få dem ud senere.
Nå, vi må skynde os, for når min far opdager røveriet,
kommer han efter os. Kom.
-Hvad er der? -Jeg burde have sagt det i går.
-Hvor har du det fra? -Det lå i din fars pengeskab.
Hvad? Hvordan kan det...
Hvorfor skulle min far have videoen fra Danielas hus?
Nej. Meget kan man sige om min far, men han er ikke morder.
Hvordan vil du så forklare det?
Har du...
Har du set den?
Nej, ikke endnu.
-Tak, Regina. -Det er en ekstremt dårlig idé.
-Hvis beslutning er det? -Officielt er det din.
Men du er lige blevet opereret. Du er mit ansvar.
Okay, så fratager jeg dig ansvaret, doktor.
Det var pænt af dig. Tusind tak.
Av for... Værsgo.
Hav det godt.
-Du skal underskrive udskrivelsen. -Okay.
Bunker, jeg kan ikke høre dig. Bunker? Jeg står i en ele...
Jeg står i en elevator. Vent.
Okay, sig frem.
Baldwin så hende i går på vej til laboratoriet.
Hør her, hun har ikke... Hun har ikke sovet hjemme i nat.
Hun ringede til mig, men nu er den slukket.
Hendes kæreste har meldt hende savnet.
Flora, for fanden! Vi gør vores bedste for at finde hende.
Hvis Willis ser, jeg hjælper dig, får jeg ballade.
Så skynd dig lidt, så skal jeg nok lade dig få fred.
Av for sat... Fuck!
-Er du okay? -Ja, jeg er okay. Øjeblik.
Hold da kæft.
-Værsgo. -Hvad er nummeret?
Okay, her er den.
Sidste gang hendes telefon var tændt, var klokken 21.36 i går.
Northwest 112th Street i Hialeah.
-Efter det er den død. -Det er min adresse.
Hun tog hjem til mig.
Tak, Bunker. Jeg er nødt til at løbe.
For helvede! Taxi!
Hov, det er min! Det er min, din nar!
Taxi!
-Hvad fanden er det, du laver? -Hvad er problemet?
Jeg har ikke andet at lave. Generer dig det?
Ja, det generer mig faktisk.
Du ser fjernsyn hele dagen og åbner kun munden for at spise.
Ja ja ja, for pokker.
Fuck!
Jeg forstår det ikke.
Hvad er det, du synes, jeg skal gøre?
Når alt mit store arbejde ikke var en skid værd.
Vores store arbejde!
Så det er din plan. At synke ned i et hul og hive mig med.
Jeg vil lade mig selv synke lidt længere ned, hvis det er i orden.
Du kan gøre, lige hvad du lyster.
Det er ikke kun svært for dig.
Nej, for du har også tabt et valg. Ikke?
Nej.
-Du har ret. Jeg har ikke tabt et valg. -Nej, det har du ikke.
Du er fandeme så utaknemmelig!
Ved du, hvad jeg lavede, mens du fik taget billeder og gav hånd?
-Hvabehar? -Jeg klarede alt lortet.
Lortet med arbejde, hjemmet, skolen.
-Ja, selvfølgelig. -Ja. Jeg trak dig op af hullet.
-For jeg arbejdede ikke? -Jeg løste problemerne.
Jeg tog bare billeder og...
Jeg gjorde ting, jeg bør sidde i fængsel for.
-Fordi du ville. -Fordi det involverede os begge to.
-Det var dit valg. -Jeg troede, vi var et team!
Det er længe siden, vi var det.
Vi har aldrig været et team.
Jeg så det bare ikke.
Alt handlede om dig. Altid om dig.
Jeg opgav min karriere
og mine drømme, og jeg kunne ikke se det. Og for hvad?
For hvad?
Nå, okay...
Ana, hvis du ikke er tilfreds med dit liv, er du i din fulde ret til at ændre det.
Okay?
Det gør jeg måske også.
Brady har tilbudt mig en stilling.
Tager du den?
Må vi komme ind?
-Helst ikke lige nu. -Det er vigtigt.
Hvad nu?
Belinda?
Belinda!
Hej, Bonnie. Hej, min ven. Kom hen til mor.
-Var det sjovt? -Hun er så sød.
Tak, fordi du ville passe hende.
Er du okay? Du ser lidt skidt ud.
Jeg har det fint. Jeg sov bare ikke så godt.
Jeg har spurgt de andre naboer.
Min partner, Belinda, var forbi i går, men jeg var ude. Du så hende vel ikke?
Nej. Men jeg så din ven.
Ham fra dit arbejde. Ham den magre med den blege hud.
-Sully. -Ja. Nå, her.
Kan du ikke passe hende et par timer mere? Kun et par timer.
-Okay. -Ja? Tusind tak.
Vi ses senere. Mor kommer tilbage.
-Nej, du skal blive her. -Kom.
-Hallo. -Hej, Sully.
Hej!
Hvor har du været? Har du fået resultatet af scanningen?
Nej, jeg tog bare lidt ud af byen.
-For at komme lidt væk. -God idé.
Er alt okay?
Nej. Min partner, Belinda, hun er... forsvundet.
-Hvad mener du? -Ingen kan finde hende.
Hun lagde en besked i går.
Hun havde fundet nogle beviser, hun ville komme og vise mig.
Så blev hendes telefon slukket.
Min nabo, Bonnie, sagde, at du var forbi i går.
Ja... Jeg kom med lidt mad til dig.
-Så du hende? -Nej.
-Så du noget underligt? -Nej, det gjorde jeg ikke.
Bare rolig. Hun dukker op.
Okay.
-Nå, tak. Jeg ringer senere. -Okay.
Og jeg skylder dig en middag. Altså en til.
Okay.
-Hej. -Hej.
For fanden da.
Ja, vi optager.
Hvorfor så trist?
Om kap! Om kap! Om kap!
Hvad så, Anita? Er du stiv?
Totalt!
-Hvem vil have øl? -Mig.
Skål!
Hvad sker der? Du er blevet så alvorlig.
Pedro, vent! Vent!
Pedro! Kom nu, Pedro!
-Pas på! -Hvad laver de?
-Er han ved at drukne? -For helvede da!
Hvad fanden har du puttet i, dit svin?
-Slip mig! -Marcos!
Hvad har du puttet i min drink?
Du er jo sindssyg!
-Hvad? -Dumme svin! Jeg fortæller din far alt!
Alle de beskeder, du har sendt til mig. Han vil elske det!
Hvad mon farmand siger?
"Tak, fordi du ikke fortalte politiet, det var mine stoffer.
Jeg lover aldrig at gøre den slags igen."
-Skal jeg fortsætte? -Slet det nu bare, okay.
Forsvarer I ham? Din far skal vide, du er en skide junkie. Ligesom din mor!
-Hold så op, Alejandro! -Hvad?
Kom, vi skal ryge.
Hvad sker der? Tag det nu roligt.
-Slet dem nu. Det er synd for Marcos. -Nej, han er selv ude om det.
-Hold nu op. -Hvad?
Hvad sker der?
Hov! Alejandro! Alejandro!
Hallo! Venner! Hjælp, for fanden!
Hjælp! Venner!
-Hvad er der sket? -Han faldt bare om.
-Alejandro? -Ale!
-Det er noget, han har drukket.
-Kom nu! -Han har det skidt!
Dani! Stop! Hold så op med at filme!
-Alejandro? -Ale?
Kom nu, skal I være sådan hele natten? Alex, sæt musik på.
Alex, sæt noget musik på.
-Ale? -Ale? Alejandro?
Hallo? Det er altså ikke sjovt.
Alejandro? Alejandro!
-Lad ham være. -Han bevæger sig ikke.
-Alex? -Han trækker ikke vejret.
Det er ikke sjovt.
Alejandro?
Alejandro? Alejandro?
-Vågn nu op. -Er han død?
Er han okay?
-Vi må ringe 112. -Ana.
Vi må ringe efter en ambulance. Giv mig en telefon.
Sofía, Daniela, vi må ringe efter en ambulance...
Alejandro er død.
Nej. Sådan noget må du ikke sige, Pedro. Nej, nej, nej.
Vi kommer i fængsel.
-Vi kommer i fængsel. -Så hellere dø.
Så så så...
-Fængsel. -Hold kæft!
-Nej, jeg vil ej. Vi er skyldige... -Vi kommer ikke i fængsel.
Hun rører sig ikke. Hun er død.
-Hun er død. -Dani.
Hun er død.
Alarmcentralen, hvad er der sket?
Nej!
-Ingen så os. -Vi ringer til politiet.
Det giver fandeme da 20 år! Vi kan ikke gøre noget.
Vend ham om. Sådan.
Sådan.
Og vores liv var ødelagt.
-Vi kom da ikke i fængsel. -Nej, ikke endnu. Hvem kan fjerne skylden?
-Hvorfor havde din far videoen? -Det ved jeg ikke.
Eller vil du ikke sige det?
-Rolig! Tag det roligt. -Jeg er helt rolig.
Du sagde, båndet var hos Daniela, da politiet kom.
Ja, det var. Min far har kontakter. Måske i politiet.
-Måske fik han det for at beskytte os. -Eller sig selv?
Vi ved jo alle, hvordan sagen blev lukket.
Hvor tror I, vi fire ville være, hvis min far ikke havde hjulpet os?
Og det gik da udmærket for dig.
Alejandros forældre betalte valgkampen og din uddannelse, og du fik Ana.
-Rolig! -Så drop det pis.
Undskyld. Så I tror simpelthen...
...at min far slog Daniela ihjel?
Vil du lægge hovedet på blokken for ham?
Men hvis båndet lå i hans pengeskab,
findes der ikke andre.
Så det er det sidste bevis på, hvad der skete den nat.
-Det bånd? -Ja.
Det er sidste kasse.
Det var alting.
Hun spurgte, om der manglede noget. Jeg sagde, at intet forlader arkivet.
Og hun tog en kopi af den her.
Det ved jeg ikke. Han er tudsegammel.
-Ja, men stadig flot. -Måske 90'er-flot.
-Der er du. Har du lige tid? -Ja.
-Hvad mener du med 90'er-flot? -Det er han.
-Manden er en legende. -Han hører fortiden til.
-Hvad så? -Resultatet er kommet.
Det uidentificerede fingeraftryk tilhørte en af ambulancefolkene.
Hvad? Hvordan det?
-Jeg tog alles fingeraftryk... -Åbenbart ikke.
Du må ikke bebrejde dig selv. Vi har knoklet i ugevis. Så sker der fejl.
-Så nu står vi igen uden noget som helst? -Beklager.
Marcos?
Anbring pengene. Jeg skal lige noget.
-Tager du ikke med? -Jeg må vide, om det var ham.
Vi ses i lufthavnen.
Jeg troede ikke, du havde nosser til at komme her efter det røveri.
Hvem var det? Sofia?
-Mens du fik mig ud af huset? -Ja, det var os.
-Nå? Det indrømmer du gerne? -Ja.
-Du kommer til at betale det hele tilbage. -Du får ikke en øre!
Jeg advarer dig. Du skal passe på, hvad du gør. Det ved du.
Ellers hvad? Så ringer du til politiet?
Værsgo. Jeg går med ind og ringer.
Så kan du også fortælle dem, hvorfor du har et bevis i en mordsag i dit hus.
-Hvorfor havde du Danielas video? -Marcos.
Den video vil give os alvorlige problemer.
-Så det er bedst, at du giver mig den. -Hvor har du den fra?
Det vil du helst ikke vide.
Slog du Daniela ihjel?
-Tror du virkelig, jeg er i stand til det? -Ja.
-Tror du virkelig det? -Du er i stand til alt.
Du har heller ikke gjort det nemt.
Jeg ved ikke, hvad det er med dig, man du tiltrækker problemer.
Det eneste problem er fandeme da, at jeg har ofret mit liv på dig i 20 år.
Jeg burde være i Colombia og hjælpe folk i nød
og lave det, jeg selv ville! Og leve mit liv, ikke dit!
Hvad skulle jeg gøre?
Da din mor gik bort, ville jeg dø. Men jeg valgte at tage mig af dig.
Du skal ikke manipulere mig.
-Hør efter! -Slip mig.
Det knuser mit hjerte at se dig ryge ud i det samme lort, som dræbte din mor.
Forstår du ikke, at alt, hvad jeg har gjort, er for din skyld?
Hver eneste ting.
-Hvor tager du hen? Hvad skal du? -Det, jeg burde have gjort for længst.
JEG TAGER IMOD BRADYS TILBUD
Blot 24 timer efter borgmester Bradys storsejr
er der sluppet chokerende nye oplysninger ud.
Statsadvokaten undersøger anklager fra en whistleblower
fra Bradys eget valgteam.
Ifølge kilder kom kandidaten med falske og vildledende udtalelser
om sine økonomiske forretninger
og tav om sit medejerskab af firmaer, der arbejder for amtet.
Bevises anklagerne, kan det diskvalificere borgmesteren.
Pedro Cruz holder byens fremtid i sin hånd.
Den demokratiske kandidat er lige nu Miamis vigtigste mand...
Nå, måske har du vundet.
-Det kan godt være... -Det er da fedt.
-Du ville jo ikke have, jeg vandt. -Nej, men du ville gerne vinde, ikke?
Jeg ville gerne gøre gode ting for folk i byen. Så de stolede på mig.
Og så, at jeg er et godt menneske.
Men det ved jeg ikke, om jeg er, så det er nok bedst sådan.
Kom nu. Vil du sidde og spille FIFA hele dagen?
-Jeg er rigtig god til FIFA. -Du er elendig, far.
Men du ville være en god borgmester.
Jeg ved ikke, hvad du har gjort, men du er ikke ond.
-Hjælp mig. -Se selv.
Hundse med folk hele dagen. Du skulle prøve det.
Sæt dig ind.
-Ville du rejse uden at sige farvel? -Jeg rejser ikke.
Er det mine penge? Var det din plan hele tiden, Sofia?
Var det sådan, du ville narre mig?
-Der er ikke nok. -Der lå ikke flere i pengeskabet.
Jeg begik en fejl, Bernie, og det er jeg ked af.
Ved du hvad, Sofia? Du skylder mig stadig en.
Nej, jeg beder dig.
Der ringer en med detaljerne om opgaven.
Og denne gang ved jeg, at du ikke skuffer mig.
ADGANG NÆGTET
Pis...
For helvede da...
Jeg ringer tilbage.
Bunker, giv mig dit password.
-Hvad fanden laver du her? -Jeg skal se stationens videoovervågning.
-Det kan jeg ikke. -Kom nu.
Du aner ikke, hvor vigtigt det er. Vil du ikke nok?
Nej.
Hvor tit har jeg ikke reddet din røv?
Kom nu.
-Seriøst? Er det dit password? -Ja.
-Du har fem minutter. -Tak, Bunker.
Rart at se dig i tøjet.
Jeg tager ind på kontoret og lægger en strategi.
-Og det skulle jeg ikke vide? -Behøver jeg fortælle dig noget?
Okay. Bliver det sådan fra nu af? At du træffer beslutningerne alene?
Ja, du gjorde det da ret tydeligt, at du ville sige ja til Bradys tilbud.
Der kan du se.
Vi er ikke et team.
"Det har vi aldrig været"? Var det ikke det, du sagde?
-Det mente jeg ikke. -Jo, du gjorde.
Og jeg tror, du har ret.
Jeg er ikke Alejandro. Jeg bliver aldrig Alejandro.
Jeg vil ikke sammenligne mig med et genfærd længere.
Det... Jeg vil ikke mere.
Det er ikke rimeligt.
Efter at Alejandro forsvandt...
Efter det, der skete...
Det, vi gjorde...
...er du og jeg blevet voksne sammen.
Vi skabte et liv sammen.
Men det bygger på en løgn.
Jeg kan ikke mere.
Det er jeg ked af.
Hyg dig med Brady.
Hvad har du gjort?
Hvad fanden laver du her, Neruda? Du er jo suspenderet!
Lad mig være.
Hvis du ikke går, får jeg dig anholdt, og så er din karriere fandeme slut.
Ved du hvad, Willis?
Du var en uduelig skid dengang, og du er en uduelig skid nu.
Få hende ud herfra, for fanden. Nu.
Kom så, Flora.
Flyt dig. Flyt dig, for helvede!
Lede svin.
Hvad glor I på?
Hold kæft, jeg troede sgu ikke, du kom. Kom så, vi flyver nu.
-Jeg må tale med dig. -Hvad sker der?
Det var mig. Lige fra starten.
Hvad snakker du om?
Jeg planlagde afpresningen med Daniela. Vi manglede begge to penge.
-Hvad? -Ja.
Jeg røvede min arbejdsgiver. Det gik galt. Han har været efter mig siden.
Jeg ville betale ham med din fars sorte penge.
Jeg er ked af at have svigtet dig, Marcos.
Vil det sige...
-...at det hele bare var løgn? -Nej.
Jeg ville bare begynde forfra med dig.
-Jeg sværger... -Rør mig ikke!
Jeg vil kraftedeme aldrig se dig igen!
Du løj for mig.
Hvordan kom du ind?
Du har selv givet mig en nøgle.
Du vidste, at de fingeraftryk, jeg fandt på Jessica Thompsons bil,
tilhørte Marcos Herrero. Men du løj fandeme for mig.
Hvilke fingeraftryk?
Lad være.
Hallo?
Du er brandvarm.
Du skal da hjem.
Kom, drik noget vand, så kører vi. Jeg skal nok køre.
Den er der ikke.
Hvad laver du?
-Hold nu op, det er jo vanvittigt. -Ville du skyde mig?
Jøsses, hvad er det, du siger?
-Det kunne jeg da aldrig... -Gu kunne du så.
-Hvad har du gjort ved Belinda? -Hvad mener du?
Det ved du fandeme godt!
Du har løjet for mig i årevis!
Du tog beviset. Belinda opdagede det og ville fortælle mig det.
Flora, giv mig pistolen. Du skal hjem. Stol nu på mig.
-Feberen gør dig paranoid. -Hvor fanden er hun?
Drop det pis, Sully! Jeg ved, du tog bånd 35 fra bevisrummet.
Jeg så dig på videoovervågningen.
Du tog to vigtige beviser, som ville have lukket sagen.
-Flora... -Jeg så din bankkonto.
Du havde ikke råd til Lisas behandling. Hvor fik du pengene fra?
Hvor er Marcos? Han skal med ned på stationen.
Har du selv børn?
Man ved ikke, hvad man er i stand til, før man holder dem før første gang.
Man lover dem altid at være der og sørge for, der ikke sker noget slemt.
Nu spørger jeg for sidste gang.
Hvad, hvis du havde kunnet redde din bror?
-Bland min bror udenom! -Du kender mig.
-Gu gør jeg ej! -Jeg er ikke ond! Jeg elskede min kone!
Jeg var desperat efter at redde hende.
Din kone er syg.
Der findes meget gode behandlinger, almindelige mennesker slet ikke kender.
Skidedyre. Jeg kan hjælpe Lisa.
Jeg skulle bare skaffe fingeraftrykket af vejen.
Og du vidste, at jeg aldrig ville mistænke dig.
For jeg så op til dig.
Hvorfor skulle jeg tvivle, da du lukkede sagen?
Du har holdt mig for nar. Alle de år.
Du vidste, jeg var besat af sagen. Hvor kunne du?
Jeg gjorde det ikke mod dig, men for Lisa!
Sådan noget pis.
Kom du hver dag og bad mig droppe sagen, fordi du "holdt af mig"?
-Var "bekymret for mig"? -Det var jeg!
-Jeg er bekymret! -Pis med dig!
Og Daniela Marini?
Hvad gik det ud på?
Det var dig, ikke?
Bad han dig også om det?
Hun havde båndet.
Hun... Hun ville fortælle det hele.
Og det måtte ikke ske.
Jeg stod jo på den anden side.
Hele mit liv har jeg tænkt over, hvordan nogen kan dræbe en anden.
Men man har ikke altid et valg.
-Man har altid et valg. -Nej.
Nej, for hvis jeg kunne gøre det om, ville jeg fandeme gøre det samme!
Det gav mig ét år mere med den kvinde, jeg elskede over alt andet.
Du forstår ikke, hvad det var værd.
Lisa var længe væk, da du dræbte Daniela.
Det var for dig selv.
Hvor er Belinda?
-Hvor fanden er Belinda? -Giv mig den.
Nej. Jeg skyder dig.
Sully, du må ikke tvinge mig til at skyde dig! Gå nu væk!
Hvor er hun?
-I Everglades. -Åh, Sully.
Det gik så stærkt. Jeg havde ikke kontrol over mig selv.
Fuck!
Hold da kæft. Jøsses.
Du kan ikke stikke af. Jeg finder dig.
I må sende en ambulance. Southwest 124th Street.
Ved siden af Langwood-skolen.
I Kendall, ja!
Okay.
Så så...
-Gå væk! -Kom nu, pres hårdt.
Pres. Vi må standse blødningen.
Det var derfor, du ikke ringede. Du blev opereret.
Det skal nok gå.
Okay... Det skal nok gå.
Jeg sagde det jo, da vi mødtes. Du er barsk.
-Du er barsk. -Hvad har du gjort, Sully?
Vi var et godt makkerpar. Det var vi.
Sully?
Sully...
Idéen om, at man ikke selv afgør sin skæbne,
kan måske bruges til at sælge kaffe og selvhjælpsbøger.
Men det passer ikke.
Tak, fordi I er kommet.
John Brady forledte os.
Han løj og snød sig vej til rådhuset. Det har jeg i sinde at bevise.
-Jeg vil benytte lejligheden... -Jeg er stolt over at stå her i dag...
...til at sige, at jeg ikke har opgivet at blive Miami-Dades næste borgmester.
...og erklære mig som guvernørkandidat i vores prægtige stat Florida.
Tusind tak.
Det er nemmere at flyde med.
RÅDHUS
Du er skidefej!
Du er så skidefej!
Og tro, at ting sker på grund af én forkert beslutning ét bestemt øjeblik.
Men det er en stor løgn.
Sandheden er, at hvert lille skridt og hver vej, man vælger,
hvert ord, hvert menneske, man møder...
...om det så kun er et øjeblik...
...forandrer alt.
Hvert eneste valg, vi træffer...
-Held og lykke. -...ændrer vores liv for altid.
Skynd dig nu!
Gid vi havde vidst det dengang. Så var det måske gået anderledes.
Jeg sværger, hvis jeg kunne ændre det, der skete...
Men det kan du ikke. Det kan ingen.
300.000 dollar.
Langt mindre, end hun efterlod dig, men nok til at starte forfra.
Din mor bad mig passe på dig.
Tænk dig lige, mig. Som ikke kan passe på mig selv.
Som ikke kunne passe på hende.
TO ÅR SENERE
-Hej, Tanya. -Hej, Flora. Er du klar?
Ja.
Fuck.
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve