Něco plánuju, Davide.
A ráda bych, abyste na tom se mnou spolupracoval.
Musel byste nechat svého současného života.
Nová identita. Není cesty zpět.
Všichni jsme teď nepopsaný list.
Já jsem Mozek. Toto je Pravá ruka.
Voják. Důstojník. Svalovec. Řidič.
Existujeme jen pro tuto práci.
A potom existovat přestaneme.
Chcete udělat z Billova obchodu bar.
- Bistro. - Bistro?
Hej! Hej!
Ujetí od nehody je vážný čin.
Jste si jistý tou SPZ?
Proč? Čí je?
To nemůžu říct, ale radši si buďte jistý.
- Taylorův táta je ve vězení. - Není ve vězení. Jen ho zatkli.
- Jaké má Taylor příjmení? - Taylor Bedrosian.
Říkala jste, že je to riskantní. Jak moc?
Chystáme se vyjebat s hodně vlivnými lidmi.
Jdeme! Pohyb!
Stůjte!
Ježíši. Pusť mě ven!
Já umřu. Prosím tě!
Neber mě s sebou.
Musím do nemocnice! Do opravdové nemocnice! Kurva!
Zastav. Nech mě ležet u cesty.
Nic neřeknu.
Nic neřeknu!
- Ne. - Nic neřeknu.
Ne.
Kurva!
PACHATELÉ
Hej! Otevři zadní dveře.
Otevři ty zasraný dveře! Ustup.
Klíče.
Běž.
Důstojníku.
Důstojníku, ozvi se!
Do prdele.
Je vzadu v autě.
Do prdele.
- Přines ji dovnitř. - Dobře.
Tak jo.
Dobře.
Bude žít?
Nevím.
Potřebuje další zákrok,
ale tohle jí pomůže nevykrvácet. Zatím.
Vzadu jsou pytle. Na dvou jsou vaše jména.
Uvnitř je čisté oblečení.
Měli byste jít. Pomůžu ti ji obléknout.
Můžu s ní hýbat?
Asi ne.
Ale ani jeden z vás tu nemůže zůstat.
SVALOVEC
MAZÁK
Hodně štěstí.
Díky, Doktore.
O TŘI ROKY POZDĚJI
PŘÍTOMNOST
LONDÝN, ANGLIE
Výborně.
Máš hlad?
Tak jo.
MAROCKÉ JEHNĚČÍ
S DOMÁCÍ PLACKOU A HARISSOU
FATIMA MACKINNONOVÁ
Tohle jsi byla ty.
Znáš tuhle ženu.
Pracovala jsi pro ni.
- Prosím. - Doktore,
teď mi řekneš, kde je.
Řekneš mi všechno, co chci vědět.
Prosím, počkejte.
Prosím!
Po ukončení kariéry
žil Barry v severní Itálii jako poustevník.
Dnes ráno ho našli mrtvého s několika střelnými ranami.
Policie dosud jeho smrt nekomentovala a neoznámila žádné podezřelé.
ŠIFROVANÉ ZPRÁVY ŽÁDNÉ NOVÉ ZPRÁVY
- Ano? - Joe?
Tady Molly Farberová. Jste tady?
Stojím před obchodem.
- Vím, že jdu brzy. - Molly, zdravím.
Promiňte, ztratil jsem pojem o čase.
Hned tam budu, ano?
ŽELEZÁŘSTVÍ
Jak jsem psala v e-mailu, když zbouráme tuhle zeď,
kompletně to otevře celý bar.
Trochu to zvýší rozpočet.
- Je to problém? - Líbí se mi to. Je to skvělé.
Potřebuju ještě něco změřit.
- Můžu? - Jistě.
Viděla jsem v okně vaše oznámení.
Začíná to být vážné, co?
Jo.
- Cítíte to? - Co?
Tady je to rozhodně horší.
Molly?
Víte co? Já to zvládnu, přijdu na to.
- Děkuju. - Dobře.
Nejspíš máte pod podlahou mrtvé zvíře.
Musíte se toho zbavit.
Jinak to ty zdi navždy nasajou.
Děkuju. Vypadá to skvěle. Mám radost.
- Tak jo, mějte se. - Díky, Molly. Opatrujte se.
Jeďte opatrně.
Do prdele.
Vlezlo tam zvíře a umřelo, takže dorazím pozdě.
Bože, to je hnus.
Jo, já vím. Promiň.
Děti mají dneska ty kroužky,
tak je vyzvedni až po 15:45.
Dobře.
VAKUOVÉ TĚSNĚNÍ
BANKOVKY £50
Až se s tátou vezmete, pořád ti budeme říkat Joe?
Jestli chcete. Nebo mi můžete říkat jinak.
- Jak? - Nevím.
Třeba táta
nebo taťka?
Taťka Joe?
- Jaťka Toe? - Ne.
Řekla jsi Jaťka Toe.
Řekla jsem Taťka Joe.
Ne, neřekla.
Taťka Jaťka.
- To se mi líbí. - Jo, to se mi líbí.
- Jo, taťka Jaťka. - Jo.
Jo, taky se mi to líbí.
- Ale není. - Jo, je.
Taťka Jaťka.
Čemu se směješ? Co je tak vtipný?
Můžu jen…
Joe, potřebuju čůrat.
Joe, chce se mi čůrat.
- Joe, potřebuju čůrat. - Můžeš jít doma.
Zmlkni!
- Ty zmlkni! - Hej! Přestaňte.
Máme asi 15 minut, Bude.
Vydržíš to?
Spíš ne.
- Vydrž to. - Dobře.
Neboj. Něco najdeme.
Ano?
Pojď, Bude.
Dobře, jdeme.
Frankie. Frankie.
Joe, vážně už musím.
Dobře. Tudy.
- Sakra. - Ne, tam nemůžu.
- Frankie, prosím. - Ne, je to hnus.
Jsou tam chlapi s frantíkama.
Já nemůžu jít na dámy, tak pojď.
- Počkám u občerstvení. - Ne, počkej.
Někdo od toho musí mít klíč.
- Najdu někoho s klíčem. - Ne, zvládnu to sám.
To ti nemůžu dovolit. Pojď.
Promiňte.
Kluk potřebuje na záchod pro invalidy. Máte klíč?
Můžete nám ho odemknout?
Váš kluk je postižený?
Ne, ale ona s námi nemůže na pány
a já nemůžu na dámy.
Ježíši. Fajn, tak pojďte.
KINO
Děkuju. Pojď, Frankie.
Bude?
Jsi v pohodě?
Vydrž.
- Myslela jsem, že musíš. - Zmlkni!
Aleluja.
Dobře. Ruce.
TOALETY
- Děkuju. - Není zač.
Počkej, Frankie.
- Prosím? - Pan Petrus?
Tady Amanda z úřadu pro plánování.
Můžete se u nás zastavit?
Dnes? Je všechno v pořádku?
Pan Metcalf by s vámi rád probral problém s vaší žádostí.
Hodí se vám to v pět?
Jo, jo. Asi jo.
Výborně. Tak tedy v pět.
Dobře, na shledanou.
Jsi v pohodě, Joe?
Jo, dobrý.
Tak pojďte, jedeme domů.
PŘEDTÍM
Tak poslouchejte. Sedněte si.
Dávejte pozor.
Tohle je Titus Wainwright.
Jeden nechutně bohatý továrník.
Asi před sto lety najal Titus tohoto muže, Ernesta Morella,
aby mu navrhl a postavil trezor.
Titus chtěl ukrýt peníze před dělníky a berňáky.
Morello byl génius.
Jeho trezory předběhly dobu.
Byly neprolomitelné.
A tak Morello postavil Titovi trezor,
který ukryli hluboko v budově.
V téhle budově.
Jedné z Titových továren.
Ukrytá přímo před očima.
Titus tam léta shromažďoval své bohatství.
Ale s koncem průmyslové éry Titova hvězda pohasla. Jeho závod zanikl.
A tak trezor vyklidili a opustili.
Zapečetili ho a zapomněli na něj.
Po většinu 20. století
se prostory nad ním používaly pro kanceláře a obchody,
aniž by někdo tušil, co se pod nimi ukrývá.
- Takže trezor tam pořád je? - Ano.
- Ale je prázdný? - Ne, není prázdný.
Objevila ho nová generace zazobanců,
oživila ho a znovu využila.
A schovali tam svoje prachy?
Přesně tak.
A vy jste nás svolala, abychom ho vyloupili?
Ano.
Ten trezor je náš cíl.
Mám to z dobrého zdroje. Je tam aspoň 30 milionů.
Potřebujeme plány,
abychom vymysleli, jak se dostat dovnitř, otevřít ho a zmizet.
Potřebujeme plány budovy a trezoru.
A kde ty plány jsou?
Phillip Wainwright, Titův pravnuk.
Má je ve svém domě.
Jdeme si pro ně.
Šestimístná částka, že?
Taky ti to řekla? Šest nul?
Co s těma prachama uděláš?
Nemáme o tom mluvit.
Dobře.
Rád dodržuješ pravidla, co? Chápu.
Pravidla ti dávají pocit bezpečí.
Je to jednodušší.
Žádný stres. Žádné omezování.
Poslyš. Na Mozek jsi možná udělala dojem, ale já tě vůbec neznám.
Nerad vkládám svůj život a svobodu do rukou někoho, koho sotva znám.
Obzvlášť někoho tak…
- Tak co? - Ukecanýho.
To je moje superschopnost.
Jednou jsem přesvědčila chlápka po čtyřech minutách,
aby mi dal hotově 10 000 eur.
Čtyři minuty.
Deset táců.
Za co?
Chtěl mi pomoct.
Zahrála jsem si na dámu v nesnázích.
Deset tisíc eur za nic?
Dala jsem mu něco do zástavy, aby věděl, že ho neokrádám.
Cos mu dala?
- Falešné Rolexky z eBay za 20 liber. - Kecy.
Tak se podívej.
Fakt přesvědčivý.
Měly by být.
Tyhle jsou pravý.
Koupila jsem je za těch deset táců.
Bože, nemáš mi říkat o své minulosti.
Svalovče.
Nikdy se nedozvíš, jestli ti nekecám.
Můžu ti říct úplně cokoliv.
Pravdu nebo lež.
Je to jen šum.
- Chceš znát mý jméno? - Ne.
- Jsem Nisha. - Do prdele.
- Vážně? - Možná.
Ale vlastně jsem Melanie.
Melanie?
To zní věrohodně, ne?
Nebo možná Rosanna.
- Co myslíš? - To bude dlouhý odpoledne.
- Jak se jmenuješ ty? - Svalovec.
Ale doopravdy.
Dobře. Dej mi falešný jméno. Svalovec zní blbě.
Dobře. A co tohle?
Vymysli deset jmen, včetně toho skutečného,
pak se na mě podívej a všechny je vyjmenuj.
Tohle hrát nechci.
Jsem lidský detektor lži.
Vsadím se o tisíc liber,
- že uhodnu to správné. - Ne.
- Čeho se bojíš? - Je to proti pravidlům.
Ne, není.
Nic mi totiž neříkáš.
Jen jmenuješ hodně jmen.
Jestli to pomůže, ani neřeknu, které si myslím, že to je.
No tak.
Pobav mě.
Deset jmen.
Fajn.
Mark, Robert, Russell, Lee, David,
Steve, Keith, Saul, Jay, Richard.
Vím, jak se jmenuješ.
- Vím, které je to pravé. - Ne, nevíš.
Udělal jsi asi 50 mikrovýrazů, které tě prozradily.
Jak se teda jmenuju?
Promiň, to nemůžu říct. Slíbila jsem to.
- Nevíš to. - Vím.
Vím, jak se jmenuješ, přísahám.
To pěkně kecáš.
Kecáš.
Jo, možná.
Možná ne.
Teď je řada na mně.
Tak na viděnou.
Dobrý den.
Promiňte, mluvíte anglicky?
Samozřejmě.
Díky bohu.
Posledních pár lidí mi nerozumělo.
Mohl byste mi pomoct?
Kousek odsud se mi rozbilo auto
a mám vybitý telefon.
- Nerada vás obtěžuju. - Nechcete jít dál?
Můžu? Panebože, to je milé.
Moc vám děkuju.
- Není vůbec zač. - Útulné.
PŘÍTOMNOST
Pane Petrusi, pojďte dál, prosím.
Pane Petrusi,
obávám se, že vaše žádost nebyla moc dobře přijata.
Hodně místních má ohledně vašich plánů obavy.
Vážně?
Každý, s kým jsem tu mluvil, mě podpořil.
Lidé se často bojí být upřímní do očí.
A tak píšou dopisy.
Přišlo nám jich hodně.
Ukážete mi je?
- Co? - Ty dopisy. Obavy.
To ne. Myslím, že to není vhodné.
Pak mi můžete ty obavy vysvětlit, abych se k nim mohl vyjádřit.
Nechci zradit důvěru těch, kteří se na nás obrátili,
prozrazováním detailů.
To by nebylo fér.
Fér vůči komu?
Vůči těm znepokojeným občanům.
A co já?
Je mi líto.
- Je to fér vůči mně? - Nerozumím.
Nedáváte mi možnost reagovat.
Soudíte mě, aniž bych měl šanci…
Nikdo vás nesoudí, pane Petrusi.
Je to jen řízení.
Oficiální postup,
- který musíme dodržet. - Kolik je těch dopisů?
Kolik dopisů vám přišlo proti mým plánům?
Poměrně dost.
Kolik přesně?
Pane Petrusi, v nadcházejících dnech rozhodneme.
Ale vzhledem k množství stížností, které jsme obdrželi,
asi všichni víme, jaký bude výsledek.
Chápu, o co tu jde.
Sbohem, pane Petrusi.
Policie dnes opět vyslýchala radního Kylea Bedrosiana
v souvislosti s ujetím od nehody na začátku týdne ve Starlingu.
Oběť nehody je údajně stále v kómatu
a pan Bedrosian plně spolupracuje
s vyšetřováním.
Studenti v…
♪ Mě nedostaneš, nedostaneš ♪
♪ Tam venku na to nemáš ♪
♪ MÁŠ, ty na to máš ♪
♪ Když mastíš mariáš ♪
♪ A zatraceně horkou ruku máš ♪
♪ MÁŠ, ty na to máš ♪
♪ Tam v nočním Brooklynu S prachama vystupuješ ze stínu ♪
♪ MÁŠ, ty na to máš ♪
♪ Holka z růžovýho baráku Žere tě bez rozpaků ♪
♪ MÁŠ… ♪
Kurva.
- Proč mě sleduješ? - Co?
- Pusť mě! - Sleduješ mě.
- Nejsem… - Sleduješ moje děti.
- Co kurva chceš? - Ne. To jste se spletl.
Ne. Ježíši!
Dobře. Máte pravdu.
Prosím! Sakra. Jsem soukromý detektiv.
Najali mě, abych vás sledoval.
Abych na vás našel nějakou špínu.
Soukromý detektiv?
SOUKROMÝ DETEKTIV
Kdo tě najal?
Kurva.
Kyle Bedrosian.
Bedrosian?
Proč? Co chce?
Nevím. Neptal jsem se.
Obvykle jde o pomstu nebo vydírání,
nebo možná spíte s jeho ženou?
Vím, jak ti ublížit.
Vím, jak ti ublížit, aby se to nikdy nezahojilo,
způsobem, který bude bolet až do smrti.
Tak už mě nesleduj.
Nech mě na pokoji.
- Ano? - Ano, pane.
Kurva.
Bože.
PŘEDTÍM
Tady máte.
Myslím, že funguje.
Díky, Phillipe. Zachránil jste mě.
Mám vám zavolat svého mechanika?
Ne. Je to od vás milé, ale…
Členství si platím, tak bych měla využít krytí.
Chcete ještě čaj?
Vlastně…
tamhle to je skotská?
Trochu mě to celé rozhodilo.
Samozřejmě.
Ne, to je dobrý.
Já se obsloužím. Už jste toho pro mě udělal dost.
Dáte si taky?
Proč ne?
Máte krásný dům.
Jste tu dlouho?
Máme ho v rodině přes 200 let.
Ty bláho.
Tak to máte štěstí.
Na zdraví.
Je to nová směs.
Tohle člověk potřebuje,
když má den jako vy.
Opravdu.
Můj dárek pro tebe.
Nepomůžeš mi?
Ty tady máš ty svaly.
Svalovče.
Co jste kurva zač?
Vypadněte z mýho domu.
Nedělej to.
Polož to.
Teď vstaň.
Vy oba.
Běz do garáže.
Ty taky, Svalovče.
Prosím.
Vylez si na kapotu.
A otoč se, prosím.
Udělej krok dopředu.
Cože? Ne, počkat.
Co jsi kurva zač?
Svalovče, tohle je Expertka.
Je na naší straně.
Pojď se mnou nahoru.
Ještě jsme tu neskončili.
Víš, kdo to je, že?
- Prý Expertka. - Spíš Psychopatka.
To je Inga Beatrice. Je slavná.
Jako ledově chladná vražedkyně.
Hele, podělala jsi to.
Dala jsi mu málo. Probral se.
Nic jsem nepodělala.
Dala jsem mu tolik, kolik mi Dianne řekla.
Jmenuješ se David.
Mám pravdu?
Mám?
Chtěla jste, aby se probral?
Řekla jste Důstojníkovi, ať mu dá málo. Zase jste mě zkoušela.
Ta psychopatka na mě mířila pistolí.
Zabila nevinného muže.
Věř mi, Svalovče, tak nevinný nebyl.
Nejsem tu, abych zabíjel civilisty.
Jestli o to jde, končím.
Opatrně, Svalovče.
Víš, že když jsi uvnitř, už nemůžeš odejít.
Zkus to.
Dlouho nepřežiješ.
Nenechávám nic otevřené.
Vkládám do tebe velké naděje, Davide.
Ale už o mně nikdy nepochybuj.
Ano?
Dobře.
Zpátky do práce.
PŘÍTOMNOST
Ahoj, Taylore.
Je doma táta?
Tati?
Nechci dělat potíže.
Chci si promluvit.
Pojďte dál.
Proč jste přišel?
Zatlačil jste na Harryho Metcalfa, aby odmítl mou žádost?
Nikdo si nestěžoval.
Jen vy.
Je to tak?
Stáhněte výpověď, kterou jste dal policii.
- To nemůžu. - Proč ne?
Protože jsem řekl pravdu.
Něco vám řeknu.
Pravda nikoho nezajímá.
Lidi zajímá jen váha hlasu, který promlouvá.
A v tomhle městě,
můj hlas je jako když prší olovo.
Hotová exploze.
Tvůj hlas neznamená ani hovno.
Lidi věří tomu, co řeknu.
Nikoho nezajímá, co říkáš ty.
Jestli je to tak, proč se tolik snažíš mě zničit?
Víš vůbec, kdo jsem?
Kdo opravdu jsem?
Jaké mám přátele?
Někdo jako ty by se mě měl hodně bát.
Tak nebuď kurva idiot.
Odvolej svou výpověď
a zmiz mi ze života.
Víš, že to nebyla tvoje chyba.
Že?
Ta nehoda.
Za tu ženu v kómatu nemůžeš.
Byla na mobilu. Projela stopku. Může za to ona.
Vjel jsi do té křižovatky, protože tvoje stopka byla zlomená.
To je chyba města.
Ne tvoje.
Nebyla to tvoje chyba.
Ale stejně jsi ujel.
Proč?
Já to chápu.
Jsme lidi.
Děláme špatné věci a bojíme se, že se dostaneme do průšvihu.
Tak utíkáme.
A lžeme, abychom si kryli záda.
Děláme to už od dětství.
Lžeme a lžeme, abychom skryli pravdu.
- Kopeme hlouběji a hlouběji. - Kam tím míříš?
Chci říct, že se mi můžeš nabourat do života
a zničit mi plány, ale nezachrání tě to.
Ať už se mnou,
nebo beze mě, to, co jsi udělal, tě dožene.
Můžeš utéct a schovat se, ale ono si tě to najde.
Máš velkou výhodu, Kyle.
Jsi bílý.
Jsi muž a jsi bohatý.
Jestli půjdeš na policii, řekni pravdu.
Řekni, že jsi zpanikařil. Řekni, žes to podělal a víš to.
Vsadím se, že nepůjdeš ani sedět.
Protože lidi jako ty mají superschopnost.
Zákon vás nevidí.
Jen vás chrání.
Takže když tě chytí do své sítě,
prostě tě hodí zpátky.
Věř systému, Kyle.
Byl stvořen pro lidi, jako jsi ty.
Teď mě poslouchej.
Mohl bych tě zničit s minimálním úsilím.
A už si na tebe nevzpomenout.
Jsem významný muž.
Velký muž.
A to ty nejsi.
Myslím, že jsme skončili.
Odejdi z mého domu, prosím.
Kde jsi byl?
Co se děje, Joe?
Bál jsem se o tebe.
Nepotřebuju vědět úplně všechno, ale nic mi prosím netaj.
- Netajím. - Dobře, ale Joe,
když tě někdo srazí, máš mi zavolat.
Když máš problém, máš zavolat. Tak to chodí.
Sdílíme problémy a řešíme je spolu.
Jsme tým.
Joe, vím, že přede mnou něco tajíš.
Nejsem blbej.
Máš někoho jiného?
Cože?
- Ne. - Protože jestli tohle nechceš…
Chci, Julesi.
Chci.
Měli jsme to těžké, Joe.
Děti ztratily matku.
Já ztratil ženu.
Trvalo dlouho, než jsem se přes to přenesl.
Trvalo to dlouho.
Takže jestli v tom nejsi se mnou…
Julesi. Julesi.
Jsem.
Vím, že o mně mluví.
O nás.
Matky ve škole, naši kamarádi. Vím, co říkají.
- Koho to zajímá? - Nevěří, že je to skutečné.
Jestli je, pak není skutečné,
co jsem měl s Laurou.
Julesi.
Nebyl jsem dost hetero pro Lauru a teď nejsem dost gay pro tebe.
- To je kravina. - Vážně?
Nemáme skoro žádné gay kamarády.
- To je mi jedno. - Zatím.
Ale co když se vezmeme a ty za dva roky zjistíš…
Julesi. Přestaň.
Pojď sem.
To se nestane.
Chci to, co máme.
Chci tohle.
Chci tebe.
Ano?
Tak o co jde, Joe?
Co přede mnou tajíš?
Myslím, že tu žádost zamítnou.
Prý se jim ozvalo hodně místních,
co s mými plány nesouhlasí.
Ne.
- Děláš si srandu? - Ne.
Do prdele.
Chtěl jsem trochu času o samotě, abych si to mohl promyslet,
zpracovat to.
Abych byl upřímný, bál jsem se ti to říct.
Nechtěl jsem…
Nechtěl jsem tě zklamat.
Pojď sem.
Mrzí mě to.
A to je všechno?
Jde jen o tu žádost?
Chtěl bych, abys mi takové věci říkal,
aniž bych je z tebe musel tahat.
Já vím.
Není to pro mě jednoduché.
Jdeš si lehnout?
Vypadáš vyčerpaně.
Ne.
Myslím,
že si nejdřív trochu odpočinu.
Dobře.
Moc neponocuj.
ŠIFROVANÉ ZPRÁVY ŽÁDNÉ NOVÉ ZPRÁVY
Joe?
Ahoj, zlato.
Jsi v pořádku?
Sledovali jsme Modrou planetu. Byli tam ďasové.
A pokaždé, když zavřu oči, tak je vidím.
Nesnáším ryby.
Nesnáším oceán.
- Je plný věcí, které mě děsí. - To nic, to nic.
Proč se všeho tak bojím?
Můžu ti něco říct?
Většina věcí na světě
se tě bojí mnohem víc než ty jich.
Protože jsme vrcholní predátoři.
To znamená,
že všechno zabíjíme.
Takže jsi mnohem děsivější než ďas.
Jen musíš tu ošklivou představu zahnat.
Mysli na něco hezkého.
Ano?
Na co třeba?
No…
Když já mám strach, vzpomenu si na dětství.
Jak jsme byli s mámou v lese,
odjeli jsme na den z města
a dojeli na jedno místo,
kde mezi stromy rostly polní květiny.
A jak jsme jimi procházeli,
vznesli se kolem nás najednou motýli.
Celé mračno.
Bylo to úžasné.
Stýská se ti po mámě?
Jo.
Jo, stýská.
Tak jo. Zpátky do postele.
Půjdeš se mnou?
Pojď.
Tak jo.
Dobrou noc.
Mám tě ráda.
- Já tebe taky. - Taťko Jaťko.
Dobrou noc.
Mysli na hezké věci. Ano?
JOE, NAŠE SVATBA!
BOTANICKÁ ZAHRADA VIOLA BLAHOPŘEJEME
NEZNÁMÉ ČÍSLO
Davide.
- Kdo je to? - To jsem já, Důstojník.
Řidič je mrtvý, Davide.
Voják je mrtvý.
Doktor je mrtvý.
Někdo nás vraždí, Davide.
Někdo si pro nás jde.
Je to tady.
Překlad titulků: Michaela Večerková