Jeg planlegger en jobb, David.
Jeg vil at du bli med og jobbe med meg på den.
Du må forlate ditt nåværende liv.
Ny identitet. Ingen vei tilbake.
Her er vi er alle blanke lerreter nå.
Jeg er Brain. Det er Høyre hånd.
Soldat. Offiser. Muskler. Sjåfør.
Vi eksisterer bare for denne jobben.
Og så opphører vi å eksistere etterpå.
Du gjør Bills butikk om til en bar.
-En bistro. -Bistro?
Hei!
En påkjørsel er alvorlig.
Er du sikker på nummerskiltet?
Hvorfor? Hvem eier det?
Det kan jeg ikke si, men du bør være sikker.
-Taylors far er i fengsel. -Han ble bare arrestert.
-Hva er etternavnet til Taylor igjen? -Taylor Bedrosian.
Du sa risikabelt. Hvor risikabelt?
Vi skal kødde med veldig seriøse folk.
Gå!
Stopp!
Herregud. Slipp meg ut!
Jeg kommer til å dø. Jeg ber deg!
Ikke ta meg med deg.
Jeg må på sykehuset! Jeg må på et ekte sykehus! Faen!
Kjør inn. Sett meg av i vegkanten.
Jeg skal ikke si noe.
Jeg skal ikke si noe!
-Nei. -Jeg skal ikke si noe.
Nei.
Faen!
Hei! Åpne bakdøra.
Åpne den jævla døra! Trekk bakover.
Nøkler.
Løp.
Betjent.
Betjent, snakk til meg!
Faen.
Hun er bak i bilen.
Faen.
-Ta henne med hit. -Ok.
Ok.
Vel, ok.
Vil hun overleve?
Jeg vet ikke.
Hun trenger mer arbeid,
men dette vil nok hindre henne i å blø i hjel.
Noen poser der bak. To har navnene deres på.
Det er rene klær inni.
Dere to bør dra. Jeg hjelper deg kle på henne.
Er det greit å flytte henne?
Sannsynligvis ikke.
Men ingen av dere kan bli her.
MUSKLER
SMØREMANN
Lykke til.
Takk, doktor.
TRE ÅR SENERE
NÅ
LONDON I ENGLAND
Veldig bra.
Er du sulten?
Ok, bra.
Lam med brød
& harissa yoghurt
ST. AGATHAS SYKEHUS
Dette var deg.
Du kjenner denne kvinnen.
Du jobbet for henne.
-Vær så snill. -Nå, doktor,
skal du fortelle meg hvor denne kvinnen er.
Du skal fortelle meg alt jeg vil vite.
Vær så snill, vent.
Vær så snill!
Etter at karrieren tok slutt,
bodde Barry som eremitt i Nord-Italia.
Han ble funnet død i morges med flere skuddsår.
Politiet har ikke kommentert dødsfallet, og ingen mistenkte er navngitt.
KRYPTERT INNBOKS INGEN NYE MELDINGER
-Hallo? -Joe?
Det er Molly Farber. Er du her?
Jeg er på eiendommen.
-Jeg vet jeg er tidlig ute, men... -Hei, Molly.
Beklager, jeg glemte tiden.
Jeg kommer straks, ok?
JERNVAREHANDEL
Som jeg sa i e-posten, hvis vi fjerner denne veggen,
vil det åpne hele barområdet opp.
Det vil øke budsjettet litt.
-Blir det et problem? -Jeg elsker det. Det er flott.
Jeg trenger ett mål til.
-Kan jeg... -Klart det.
MOTOROLJE
Så planleggingsvarselet i vinduet.
Begynner å bli alvor nå, hva?
Ja.
-Lukter du det? -Hva da?
Definitivt verre her borte.
Å, Molly?
Jeg ordner det. Ja, jeg finner ut av det.
-Takk. -Ok.
Du har sikkert et dødt dyr under gulvet her.
Du må bli kvitt det.
Ellers vil stanken sive inn i veggene for alltid.
Det ser flott ut. Veldig spent.
-Vi sees. -Takk, Molly. Ha det bra.
Kjør forsiktig.
Å, faen.
Et dyr krabbet under og døde, så jeg kommer sent hjem.
Herregud, det er ekkelt.
Ja, jeg vet det. Beklager.
Husk at barna har aktiviteter i dag,
så ikke hent dem før 15.45.
Å, ok.
VAKUUMFORSEGLER
50-PUNDLAPPER
Når du og pappa gifter dere, kaller vi deg Joe?
Hvis du vil. Eller dere kan kalle meg noe annet om dere vil.
-Som hva da? -Jeg vet ikke.
Som fattern'n eller...
Pappa, kanskje?
Pappa Joe?
-Jappa Poe? -Nei.
Du sa Jappa Poe.
Jeg sa pappa Joe.
Nei, det gjorde du ikke.
Pappa Joppa.
-Jeg liker det. -Ja, liker det.
-Ja, pappa Joppa. -Ja.
Ja, pappa Joppa. Jeg liker det også.
-Det er det ikke. -Jo, det er det.
Pappa Joppa.
Hva er så morsomt? Du ler av deg selv.
Kan jeg bare…
Joe, jeg må tisse.
-Jeg må tisse. -Du kunne ha gått hjem.
Hold kjeft!
-Hold kjeft selv! -Hei! Stopp.
Vi er 15 minutter unna. Ok, kompis?
Kan du holde deg?
Jeg tror ikke det.
-Hold deg. -Ok.
Ikke vær redd. Vi finner deg et sted.
Ok?
Kom igjen, kompis.
Greit, kom igjen.
Frankie!
Joe, jeg må virkelig gå nå.
Ok. Denne veien.
-Faen. -Nei, jeg kan ikke gå inn dit.
-Vær så snill. -Nei, det er ekkelt.
Det er menn med stellet ute.
Vel, jeg kan ikke gå på damedo.
-Jeg venter i mathallen. -Vent litt.
Noen må ha nøkkel til dette.
-Jeg finner en med nøkkel. -Jeg kan gå alene.
Kan ikke la deg gjøre det.
Å, unnskyld meg
Ungen må på handikapdo. Har du nøkkel?
Kan du låse det opp?
Er han handikappet?
Nei, hun kan ikke gå på herredo
og jeg går ikke på damedo.
Å, jøss. Greit, kom igjen.
KINO
Takk. Kom igjen, Frankie.
Kompis?
Går det bra?
Vent litt.
-Desperat liksom? -Hold kjeft!
Halleluja.
Ok. Hender.
TOALETTER
-Takk. -Bare hyggelig.
Vent, Frankie.
-Hallo? -Mr. Petrus?
Dette er Amanda fra planleggingskontoret.
Mr. Metcalf lurte på om du kunne komme innom senere i dag?
I dag? Er alt i orden?
Det er et problem med søknaden din som han vil diskutere med deg.
Passer det klokken 17?
Ja. Det gjør vel det.
Ok, flott. Vi ses da.
Ok, ha det.
Går det bra, Joe?
Ja, jeg er...
Kom igjen. La oss få dere hjem.
TIDLIGERE
Greit, hør etter. Ro dere ned.
Følg med.
Dette er Titus Wainwright.
Han var fabrikkeier, en ekstremt rik en.
For rundt hundre år siden ansatte Titus en mann, Ernest Morello,
til å designe og bygge et hvelv.
Titus ville gjemme pengene fra arbeiderne og skattefuten.
Morello var et geni.
Hvelvet hans var forut for sin tid.
Uknuselig.
Så Morello bygde et hvelv til Titus,
og de gjemte hvelvet dypt inne i en bygning.
Denne bygningen.
En av Titus' fabrikker.
Gjemt helt åpenlyst.
Og i årevis gjemte Titus rikdommen sin i den.
Men da industriboomen tok slutt, bleknet Titus' stjerne. Han likviderte.
Så hvelvet ble tømt og forlatt.
Det ble forseglet og glemt.
På mye av 1900-tallet
ble eiendommen over brukt til kontorer og butikker
og ingen visste hva som var gjemt under.
-Er hvelvet fortsatt der? -Ja.
-Men det er tomt nå? -Nei, det er ikke tomt.
En ny generasjon fant det,
gjenopplivet den og gjenbrukte den.
For å skjule rikdommen?
Nettopp.
Og du samlet oss for å rane det?
Ja.
Det hvelvet er målet vårt.
Jeg har det fra gode kilder. Det er minst 30 millioner der.
Så vi trenger tegningene,
planene for å komme oss inn, knekke den og komme oss ut igjen.
Vi trenger de originale plantegningene til bygningen og hvelvet.
Og hvor er plantegningene?
Phillip Wainwright, oldebarnet til Titus.
Han har dem hjemme hos seg.
Så la oss dra og ta dem.
Mid-sekssifret beløp?
Sa hun det til deg også? Mid-seks?
Hva bruker du det på?
Vi skal ikke snakke om det.
Greit.
Du liker å holde deg til reglene? Jeg skjønner.
Regler kan være trøstende.
Forenkler ting.
Fjerner stresset av fritt engasjement.
Hør her. Hjernen er kanskje imponert, men jeg kjenner deg ikke.
Liker ikke å legge livet og friheten i hendene på en fremmed.
Spesielt en som er så...
-Hva så? -Pratsom.
Pratsom er superkraften min.
En gang fikk jeg en mann til å gi meg 10 000 euro
etter en fire-minutters prat.
Fire minutter.
Ti tusen.
For hva?
Han ville hjelpe meg.
Det var en jomfru i nød-greie.
Ti tusen euro for ingenting?
Ga ham sikkerhet, så han visste at jeg ikke lurte ham.
Hva ga du ham?
-En Rolex jeg kjøpte på eBay for 20 pund. -Pisspreik.
Greit. Se.
Den er ganske overbevisende.
Det burde den være.
Denne er ekte.
Kjøpt for de 10 000 jeg fikk.
Du skal ikke si noe om fortiden din.
Muskler.
Du får aldri vite om noe jeg sier er sant eller løgn.
Så jeg kan fortelle deg hva jeg vil.
Sannhet, løgn.
Alt er bare støy.
-Hva med navnet? -Nei.
-Det er Nisha. -Å, for faen...
-Virkelig? -Kanskje.
Nei, det er Melanie.
Melanie.
Høres plausibelt ut?
Eller kanskje det er Rosanna.
-Hva tror du? -At det blir en lang ettermiddag.
-Hva heter du? -Muskler.
Ditt ekte navn.
Greit. Gi meg et falskt navn. Å si Muskler høres dumt ut.
Greit. Ok. Hva med dette?
Tenk på ti navn, inkludert ditt ekte navn,
så ser du på meg og lister dem opp ett etter ett.
Vil ikke spille.
Jeg er en menneskelig løgndetektor.
Vedder 1 000 pund
-på at jeg kan gjette det rette. -Nei.
-Hva er galt? -Bryter reglene.
Det gjør det ikke.
Fordi du ikke forteller meg noe.
Du ramser bare opp mange navn.
Får det meg til å føle meg bedre, sier jeg ikke hvilket jeg velger.
Kom igjen.
Underhold meg.
Ti navn.
Greit.
Mark, Robert, Russell, Lee, David,
Steve, Keith, Saul, Jay, Richard.
Jeg vet hva du heter.
-Jeg vet hva du heter. -Det gjør du ikke.
Du hadde omtrent 50 mikrouttrykk som avslørte deg.
Ok, så hva heter jeg?
Beklager, jeg kan ikke. Jeg ga et løfte.
-Du vet ikke. -Det gjør jeg.
Jeg sverger at jeg vet det.
Du er så full av dritt.
Ja, kanskje.
Kanskje ikke.
Det er signalet mitt.
Vi ses.
Hei.
Unnskyld, snakker du engelsk?
Ja, selvfølgelig snakker jeg engelsk.
Gudskjelov.
De siste folkene forsto meg ikke.
Kan du hjelpe meg?
Bilen min brøt sammen et sted nedi veien, og jeg...
Telefonen min er helt død.
-Beklager at jeg gjør dette... -Vil du ikke komme inn?
Kan jeg? Herregud. Så snilt av deg.
Tusen takk.
-Ingen årsak. -Å, så fint.
NÅ
Mr. Petrus, kan du komme inn?
Mr. Petrus,
jeg er redd vi har fått noen tilbakemeldinger på søknaden din.
Mange lokale er bekymret for planene dine.
Virkelig? Fordi...
Alle jeg har snakket med i området virker veldig støttende.
Folk er ofte redde for å være ærlige ansikt til ansikt.
Så de skriver brev.
Vi har fått mange brev.
Kan jeg få se dem?
-Se hva? -Brevene. Bekymringene.
Å nei. Jeg tror ikke det er passende.
Kan du fortelle meg om bekymringene, så jeg kan svare dem?
Vel, jeg vil ikke risikere konfidensialiteten til dem
som sto frem, ved å avsløre detaljer.
Det er ikke rettferdig.
For hvem?
For de bekymrede borgerne.
Hva med meg?
Unnskyld?
-Er det rettferdig? -Jeg skjønner ikke.
Du gir meg ikke rett til å svare.
Jeg blir dømt uten mulighet for...
Ingen dømmer deg her, Mr. Petrus.
Dette er bare prosessen.
En offisiell prosess...
-...som vi må overholde. -Hvor mange brev?
Hvor mange får du som motsetter seg planene mine?
Ganske mange.
Nøyaktig hvor mange?
Mr. Petrus, vi tar avgjørelsen i de neste dagene.
Men etter alle klagene vi har mottatt,
tror jeg vi alle vet hva utfallet blir.
Jeg ser hva som skjer her.
Farvel, Mr. Petrus.
Styremedlem Kyle Bedrosian ble igjen avhørt av politiet
i forbindelse med en påkjørsel i Starling tidligere i uken.
Politiet sier at det kvinnelige offeret ligger i koma
og at Mr. Bedrosian samarbeider fullt ut med
etterforskningen.
Elever ved...
Ikke ta meg
Ute på gata Jobber på stedet
TATT, dette er hvordan du blir Tatt
På spillestedet
Og hånden er glovarm
TATT, dette er hvordan du blir Tatt
Ute i Brooklyn sent på kvelden Viser steinene dine
TATT, dette er hvordan du blir Tatt
En jente fra rosa huset sa at jeg liker deg
TATT...
Faen.
Hvorfor?
Hva?
-Slipp. -Følger meg,
-Nei... -barna.
-Hva faen vil du? -Nei. Du gjør en feil.
Herregud! Nei.
Ok, du har rett.
Faen. Jeg er etterforsker. Detektiv.
Hyret for å følge etter.
Finne noe på deg, få litt pressmiddel.
DETEKTIV?
PRIVATETTERFORSKER
Hvem hyret deg?
Faen.
Kyle Bedrosian.
Bedrosian?
Hvorfor? Hva vil han?
Jeg vet ikke. Jeg spurte ikke.
Vanligvis er det hevn eller utpressing
eller jeg antok at du knulla kona hans?
Jeg kan skade deg.
Jeg kan skade deg slik at det aldri leges,
og det vil ikke slutte å gjøre vondt før du dør.
Så ikke følg etter meg.
La meg være i fred.
-Ok? -Ja, sir.
Faen.
Herregud.
TIDLIGERE
Vær så god.
Jeg tror det funker.
Takk, Phillip. Du er en livredder.
Skal jeg ringe han som fikser bilen min? Nei.
Det er snilt, men nei.
Jeg har allerede betalt medlemskap, så kan like godt bruke dekningen.
Vil du ha litt mer te?
Faktisk...
er det whisky?
Hele opplevelsen har rystet meg litt.
Selvfølgelig.
Nei, det går bra.
Jeg kan ta selv. Du har allerede hjulpet så mye.
Vil du også ha?
Hvorfor ikke?
Jeg elsker huset ditt.
Har du bodd her lenge?
Det har vært i familien min i over 200 år.
Herlighet.
Vel, du er heldig.
Skål.
Dette er en ny blanding.
Drinken du trenger
-i dag. -Ja.
Virkelig.
Min gave til deg.
Ingen hjelp?
Du er musklene.
Muskler.
Hvem faen er du?
Kom deg ut av huset mitt.
Ikke gjør det.
Legg den ned.
Reis dere.
Begge to.
Ok, inn i garasjen.
Du også, Muskler.
Vær så snill.
Sett deg på panseret.
Og snu deg nå.
Ta et skritt frem.
Hva? Nei, vent.
Hvem faen er du?
Muskel. Dette er Spesialist.
Hun er på vår side.
Bli med meg opp.
Vi er ikke ferdige her.
Du vet vel hvem det er?
-Hjernen kalte henne Spesialist. -Snarere Psycho.
Det er Inga Beatrice. Hun er berømt.
Iskald morder-berømt.
Du rotet det til.
Du ga ham feil dose. Han våknet.
Jeg rotet ikke.
Jeg ga ham akkurat det Dianne ba meg gi.
Hei, du heter David.
Har jeg rett?
Har jeg?
Han skulle våkne?
Du ba Betjenten halvdose ham. Du testet meg igjen.
Galningen siktet på meg.
Hun drepte en uskyldig.
Tro meg, han var ikke så uskyldig.
Jeg vil ikke drepe sivile.
Da blir jeg ikke med.
Vær forsiktig, Muskler.
Du vet du ikke kan gå når du først er blitt med.
Bare prøv.
Du varer ikke lenge.
Jeg etterlater ingen løse tråder.
Har store forhåpninger til deg, David.
Men aldri tvil på meg igjen.
Greit?
Bra.
Jobb videre.
NÅ
Hei, Taylor.
Er din far hjemme?
Pappa?
Jeg vil ikke ha bråk.
Vil bare prate.
Kom inn.
Hvorfor kom du hit?
Ba du Harry Metcalf om å avslå søknaden min?
Det var ingen klagebrev.
Bare deg.
Ikke sant?
Du må trekke tilbake forklaringen du ga til politiet.
-Det kan jeg ikke. -Hvorfor?
Jeg sa sannheten.
La meg fortelle deg noe.
Ingen bryr seg om sannheten.
Folk bryr seg bare om vekten av stemmen som snakker,
og i denne byen...
stemmen min er som tungmetall som regner fra himmelen.
Det er en jævla eksplosjon.
Stemmen din er verdt mindre enn dritt.
Når jeg sier noe, blir det trodd.
Når du sier noe, er det ingenting.
Hvis det er sant, hvorfor kødde med meg?
Aner du hvem jeg er?
Hvem jeg egentlig er?
Vennene jeg har?
En som deg burde være veldig redd for en som meg.
Så slutt å være en jævla idiot.
Trekk forklaringen din, ta støyten...
og stikk.
Det var ikke din feil.
Ikke sant?
Ulykken,
kvinnen i koma, det var ikke din feil.
Hun var på mobilen og stoppet ikke ved stoppskiltet. Det er hennes feil.
Du kjørte inn i krysset fordi stoppskiltet var ødelagt.
Det er byens feil.
Ikke din.
Var ikke din feil,
men du stakk av.
Hvorfor?
Jeg mener, jeg forstår.
Vi er mennesker.
Vi gjør fæle ting og er redde for å havne i trøbbel.
Så vi stikker...
og lyver for å beskytte oss.
Vi har gjort det siden barnsben.
Løgn etter løgn for å prøve å skjule sannheten.
-Graver dypere og dypere... -Hva er poenget?
Poenget er at du kan prøve å komme inn i livet mitt,
du kan ødelegge planene mine, men det redder deg ikke.
Med eller uten meg,
vil hva du gjorde komme tilbake og ta deg.
Du kan gjemme deg, men det vil finne deg.
Du har noe stort i din favør, Kyle.
Du er hvit...
du er mann, og du er rik.
Fortell politiet sannheten.
Si at du fikk panikk der og da. Si at du dreit deg ut, og det vet du.
Vedder på at du ikke engang fengsles.
Fordi folk som deg har en superkraft.
Loven ser deg ikke.
Den bare beskytter deg.
Så hvis den fanger deg i nettet sitt...
kaster den deg bare tilbake.
Stol på systemet, Kyle.
Det ble laget for slike som deg.
Hør på meg.
Jeg kan ødelegge deg med veldig lite innsats.
Aldri tenke på deg igjen.
Jeg er en viktig mann.
En stor mann. Og du, vel...
det er ikke du.
Jeg tror vi er ferdige.
Kom deg ut av huset mitt.
Hvor har du vært?
Hva skjer, Joe?
Jeg var bekymret for deg.
Jeg trenger ikke å vite alt, men ikke ha hemmeligheter for meg.
-Jeg gjør ikke det. -Ok, men, Joe...
Blir du skadet i en påkjørsel, ringer du meg.
Får du problemer, ringer du meg. Det er sånn det fungerer.
Vi deler problemer. Vi fikser dem sammen.
Vi er et team.
Joe, jeg vet du skjuler ting for meg.
Jeg er ikke dum.
Er det en annen?
Hva?
-Nei. -Fordi, hvis du ikke vil dette...
Jeg vil, Jules.
Jeg vil det.
Vi har vært gjennom mye, Joe.
Barna mistet en mor.
Jeg mistet en kone.
Det tok lang tid før det gikk over.
Det tok lang tid.
Så hvis du ikke er helt med...
Jules!
Jeg er det.
Jeg vet de snakker om meg.
Om oss.
Mødrene på skolen, vennene våre.
-Hvem bryr seg? -De tror ikke dette er ekte.
Eller om det er ekte...
var det jeg hadde med Laura falskt.
Jules.
Var ikke hetero nok for Laura. Kanskje ikke homo nok for deg.
-Pisspreik. -Er det?
Nesten ingen homofile venner.
-Bryr meg ikke om det. -Enn så lenge.
Men hva om vi gifter oss, og du om to år innser...
Jules. Stopp.
Kom hit.
Det skjer ikke.
Ok, det jeg vil ha er det vi har.
Jeg vil ha dette.
Jeg vil ha deg.
Ok?
Hva er det, Joe?
Hva er det du ikke sier?
Jeg tror de vil avvise søknaden min.
Sa de fikk mye motstand...
fra lokale imot planene.
Nei.
-Du tuller. -Nei.
Faen.
Jeg ville bare ha litt tid alene for å tenke på det og...
bearbeide det.
For å være ærlig var jeg redd for å si det.
Jeg ville ikke...
Jeg ville ikke skuffe deg.
Hei, kom hit.
Beklager.
Og det er alt?
Søknaden, er det alt dette handler om?
Skulle ønske du fortalte meg
uten at jeg måtte spørre.
Jeg vet det.
Det er ikke lett for meg.
Legge oss?
Du ser utslitt ut.
Nei, jeg...
Jeg tror jeg...
Jeg må roe ned litt først.
Greit.
Ikke sitt oppe for lenge.
KRYPTERT INNBOKS INGEN NYE MELDINGER
Joe?
Hei, vennen.
Går det bra?
Vi så på Den blå planeten, og de hadde en marulk på den.
Nå ser jeg en hver gang jeg lukker øynene.
Jeg hater fisk.
Jeg hater havet.
-Det er fullt av skumle ting. -Det går bra.
Hvorfor er jeg så redd for alt?
Skal jeg si deg noe?
De fleste ting i verden
er mye reddere for deg enn du er for dem.
Fordi vi er toppen av rovdyrene.
Det betyr at vi dreper
alt.
Så du er mye skumlere enn en marulk.
Vekk med det skumle bildet.
Tenk på en lykkelig tanke i stedet.
Ok?
Som hva da?
Vel...
noen ganger når jeg blir redd, tenker jeg på da jeg var barn.
I skogen med mamma,
vi dro på en dagstur og...
Og vi kom til et sted
der det vokste villblomster mellom trærne.
Og da vi vandret gjennom,
fløy sommerfugler plutselig rundt oss som en...
som en sky.
Det var utrolig.
Savner du moren din?
Ja.
Ja, det gjør jeg.
Ok. Tilbake til sengs.
Kan du bli med meg?
Kom igjen.
Greit.
God natt.
Jeg elsker deg.
-Glad i deg også. -Pappa Joppa.
God natt.
Tenk glade tanker. Ok?
JOE, BRYLLUPSLOKALET VÅRT!
VIOLA BOTANISKE HAGE, GRATULERER
UKJENT NUMMER
David.
-Hvem er dette? -Det er meg, Betjent.
Sjåfør er død, David.
Soldat er død.
Lege er død.
Noen dreper oss, David.
Det kommer noen.
Det skjer.
Tekst: Katrin Magnussen