Jag planerar ett jobb.
Jag vill att du jobbar med mig.
Du måste lämna ditt liv bakom dig.
Ny identitet. Ingen väg tillbaka.
Vi är alla tomma dukar här.
Jag är Hjärnan. Högra handen.
Soldat. Konstapeln. Musklerna. Chaufför.
Vi existerar bara för det här jobbet.
Sen upphör vi att existera efteråt.
Ska Bills butik bli en bar?
-En bistro. -Bistro?
Hallå!
En smitningsolycka är allvarligt.
Är du säker på registreringsskylten?
Hurså? Vem tillhör den?
Det kan jag inte säga. Men du måste vara säker.
-Taylors pappa sitter i fängelse. -Nej, han blev gripen.
-Vad heter Taylor i efternamn? -Taylor Bedrosian.
Du sa "riskfyllt". Hur riskfyllt?
Vi kommer jävlas med väldigt seriösa människor.
Kör! Kör!
Stanna!
Herregud! Släpp ut mig!
Jag kommer att dö. Jag ber dig, snälla!
Släpp mig.
Jag måste till ett riktigt sjukhus! Fan!
Stanna. Lämna mig bara vid vägen.
Jag säger inget.
Jag säger inget!
-Nej. -Jag säger inget.
Nej.
Fan!
Hallå! Öppna bakdörren.
Öppna den jävla dörren! Backa.
Nycklarna.
Spring.
Konstapeln.
Konstapeln, säg nåt!
Fan.
Hon är i baksätet.
Fan.
-Ta in henne. -Okej.
Okej.
Ja, okej.
Kommer hon leva?
Jag vet inte.
Hon behöver mer arbete
men det här hjälper henne att inte förblöda.
Det finns väskor där inne. Två med era namn på.
Det finns rena kläder i dem.
Ni borde ge er av. Jag klär på henne.
Är det okej att flytta henne?
Antagligen inte.
Men ni kan inte stanna här.
MUSKLERNA
HALA MANNEN
Lycka till.
Tack, Doktorn.
TRE ÅR SENARE
JUST NU
Bra.
Är du hungrig?
Okej, bra.
Bräserat lamm med bröd
och yoghurt
S:ta Agathas sjukhus
Det här var du.
Du känner den här kvinnan.
Du jobbade för henne.
-Snälla... -Doktorn,
berätta för mig var hon är.
Berätta allt jag vill veta.
Snälla, vänta.
Snälla!
Efter karriärens slut
levde Bari som en enstöring i norra Italien.
Han hittades död imorse med flera skottskador.
Polisen har inte kommenterat dödsfallet och ingen misstänkt har namngetts.
Krypterad inkorg Inga nya meddelanden
-Hallå? -Joe.
Det är Molly Farber. Är du här?
Jag är vid lokalen.
-Jag vet att jag är tidig. -Molly, hej.
Förlåt, jag glömde bort tiden.
Jag kommer strax, okej?
JÄRNHANDEL
Som jag skrev i mejlet, om vi tar bort den här väggen
öppnar det upp hela baren.
Det gör det lite dyrare.
-Är det ett problem? -Jag älskar det. Det är toppen.
Jag ska mäta en sak.
-Får jag... -Visst.
MOTOROLJA
Jag såg ditt planeringsbesked i fönstret.
Det börjar bli verklighet.
Ja.
-Känner du lukten? -Lukten av vad?
Här luktar det ännu värre.
Molly?
Vet du vad? Jag fixar det, jag löser det.
-Tack. -Okej.
Du har nog ett dött djur under golvet.
Gör dig av med det.
Annars kommer stanken att stanna i väggarna för alltid.
Tack. Det ser bra ut. Spännande.
-Okej, vi ses. -Tack. Ta hand om dig.
Kör försiktigt.
Fan också.
Ja, ett djur dog där under, så jag kommer hem sent.
Herregud, vad äckligt.
Ja, jag vet. Jag är ledsen.
Barnen har fritidsklubb idag
så hämta dem inte förrän kl. 15.45.
Okej.
Vakuumförseglare
50-PUNDSEDLAR
När du och pappa gifter er, kallar vi dig ändå Joe?
Om ni vill. Eller kalla mig nåt annat om ni vill.
-Som vad? -Jag vet inte.
Som farsan, eller...
...pappa, kanske?
Pappa Joe?
-Jappa Poe? -Nej.
Du sa Jappa Poe.
Jag sa pappa Joe.
Nej, det gjorde du inte.
Pappa Jappa.
-Jag gillar det. -Jag med.
-Ja, Pappa Jappa. -Ja.
Pappa Jappa. Jag gillar det också.
-Nej, det är det inte. -Jodå.
Pappa Jappa.
Vad är det som är så roligt? Du skrattar för dig själv.
Kan jag bara…
Joe, jag måste kissa.
-Jag måste kissa! -Du kunde kissat hemma!
Håll käften!
-Håll käften själv! -Hallå! Sluta.
Vi är framme om 15 minuter. Okej?
Kan du hålla dig?
Jag tror inte det.
-Håll dig. -Okej.
Oroa dig inte. Vi hittar nåt ställe.
Okej?
Kom igen.
Okej, kom igen.
Frankie!
Jag måste verkligen kissa nu.
Okej. Den här vägen.
-Helvete. -Jag kan inte gå in dit.
-Kom igen. -Nej, det är äckligt.
Männen har sina saker framme.
Jag går inte på damernas, så kom.
-Jag väntar vid matställena. -Vänta.
Nån måste ha nyckeln till den här.
-Jag hittar nån med nyckel. -Jag går in själv.
Det går inte. Kom igen.
Ursäkta mig.
Han måste använda handikapptoaletten.
Kan du låsa upp den?
Är han handikappad?
Nej, men vare sig herrarnas
eller damernas funkar...
Jösses. Okej, kom igen.
BIO
Tack. Kom igen, Frankie.
Bud?
Är du okej?
Vänta.
-Var inte du jättenödig? -Håll käften!
Halleluja.
Okej. Händerna.
TOALETTER
-Tack. -Visst.
Frankie...
-Hallå? -Mr Petrus?
Det är Amanda från planeringskontoret.
Mr Metcalf undrar om du kan titta in idag?
Idag? Är allt okej?
Han vill diskutera ett problem med din ansökan.
Passar kl. 17.00 för dig?
Ja. Jag antar det.
Okej, bra. Vi ses då.
Okej, hej då.
Är du okej?
Ja, jag...
Kom igen. Nu åker vi hem.
TIDIGARE
Okej, hör på. Lugna er.
Lyssna noga.
Det här är Titus Wainwright.
Han var en förmögen fabriksägare.
För 100 år sen anlitade Titus Ernest Morello
för att bygga ett valv åt honom.
Titus ville gömma sina pengar från arbetarna och skattmasen.
Morello var ett geni.
Hans valv var långt före sin tid.
Okrossbara.
Så Morello byggde ett valv åt Titus
och de gömde valvet under en byggnad.
Den här.
En av Titus fabriker.
Gömd mitt framför ögonen.
Titus gömde sin förmögenhet där i åratal.
Men vid industriboomens slut avtog Titus berömmelse. Han gick i konkurs.
Valvet tömdes och övergavs.
Det förseglades och glömdes.
Under 1900-talet
användes fastigheten ovanför till kontor och butiker
utan att någon visste vad som fanns under.
-Så valvet finns kvar? -Ja.
-Men det är tomt nu? -Nej, det är inte tomt.
En ny generation rika grävde fram det
och började använda det.
För att gömma sina rikedomar?
Precis.
Och vi ska råna det?
Ja, precis.
Valvet är vår måltavla.
Jag vet från en säker källa att det innehåller 30 miljoner.
Så vi behöver ritningarna
för att kunna ta oss in, öppna valvet och ta oss ut igen.
Vi behöver originalritningarna på byggnaden och valvet.
Var finns ritningarna?
Phillip Wainwright, Titus barnbarnsbarn.
Han har dem i sitt hus.
Så vi ska beslagta dem.
Ett sexsiffrigt belopp, va?
Sa hon det till dig också?
Vad ska du göra med pengarna?
Vi får inte prata om det.
Jaha, okej.
Du gillar att hålla dig till reglerna. Jag fattar.
Regler kan kännas tryggt.
De förenklar saker.
Tar bort stress från, du vet att vara en free agent.
Hör på. Hjärnan kanske är imponerad av dig, men jag känner dig inte.
Jag vill inte lägga min frihet i händerna på nån jag precis träffat.
Särskilt inte nån så...
-Så vad? -Pratglad.
Pratglad är min superkraft.
Jag fick en man att ge mig 10 000 euro i kontanter
efter att ha pratat i fyra minuter.
Fyra minuter.
Tiotusen.
Till vad?
Han ville hjälpa mig.
Jag spelade en dam i nöd.
Tiotusen euro för ingenting?
Jag gav honom ett slags pant, så han kunde lita på mig.
Vad gav du honom?
-En falsk Rolex från eBay för 20 pund. -Skitsnack.
Okej. Titta.
Den är ganska övertygande.
Det borde den vara.
Den här är äkta.
Jag köpte den för hans 10 000.
Du ska inte berätta din historia.
Musklerna.
Du kommer aldrig veta om nåt jag säger är sant eller falskt.
Jag kan säga vad jag vill.
Sanning, lögn...
Bara meningslös information.
-Vill du veta mitt namn? -Nej.
-Nisha. -Men för fan...
-Är det sant? -Kanske.
Nej. Jag heter Melanie.
Melanie?
Det låter väl troligt?
Eller så är det Rosanna.
-Vad tror du? -Att det blir en lång eftermiddag.
-Vad heter du? -Musklerna.
På riktigt.
Okej. Säg ett falskt namn. Musklerna låter så dumt.
Okej. Vad sägs om det här?
Tänk på tio namn, inklusive ditt riktiga namn,
sen tittar du på mig och räknar upp dem ett efter ett.
Jag vill inte.
Jag är som en mänsklig lögndetektor.
Tusen pund
-på att jag kan gissa rätt. -Nej.
-Varför? -Det är mot reglerna.
Nej, det är det inte.
Du berättar inget för mig.
Du säger bara en massa namn.
Om det känns bättre så säger jag inte vilket jag tror det är.
Kom igen.
Gör mig till viljes.
Tio namn.
Okej.
Mark, Robert, Russell, Lee, David,
Steve, Keith, Saul, Jay, Richard.
Jag vet vad du heter.
-Jag vet ditt riktiga namn. -Nej.
Du gjorde 50 mikrouttryck som avslöjade dig.
Okej, vad heter jag då?
Ledsen, jag kan inte säga det. Jag lovade.
-Du vet inte. -Jo.
Jag vet, jag svär.
Du snackar så mycket skit.
Ja, kanske.
Kanske inte.
Det är min signal.
Vi ses i livet efter detta.
Hej.
Ursäkta, talar du engelska?
Ja, självklart.
Tack gode Gud.
Ingen har förstått mig hittills.
Kan du hjälpa mig?
Min bil gick sönder och jag...
Min telefon är död.
-Jag är ledsen att behöva göra det här... -Kom in.
Får jag det? Herregud. Så snällt av dig.
Tack så mycket.
-Ingen orsak. -Så fint.
JUST NU
Mr Petrus, välkommen.
Mr Petrus...
Vi har stött på motstånd mot din ansökan.
Många lokalbor är oroade över dina planer.
Jaså?
Alla jag har pratat med i området verkar väldigt stöttande.
Folk är ofta rädda för att vara ärliga ansikte mot ansikte.
Så de skriver brev.
Vi har fått många brev.
Får jag se dem?
-Se vad? -Breven. Farhågorna.
Nej. Jag tror inte att det vore lämpligt.
Då kan ni säga vad som oroar dem så kan jag fixa det.
Jag vill inte riskera förtroendet hos dem
som trädde fram genom att avslöja detaljer.
Det vore inte rättvist.
Mot vem?
Mot de oroliga medborgarna.
Mot mig då?
Jag är ledsen.
-Är det rättvist mot mig? -Jag förstår inte.
Ni ger mig ingen rätt att försvara mig.
Jag döms utan möjlighet att...
Ingen dömer dig här, mr Petrus.
Det är så här processen ser ut.
En officiell process
-som vi måste följa. -Hur många brev?
Hur många är det som motsätter sig mina planer?
Ganska många.
Exakt hur många?
Vi fattar vårt beslut under de kommande dagarna.
Men med tanke på antalet klagomål vi har fått,
tror jag vi alla vet hur det slutar.
Ja, jag förstår vad ni gör.
Hej då, mr Petrus.
Ledamot Kyle Bedrosian förhördes återigen av polisen idag
i samband med en smitningsolycka i Starling tidigare i veckan.
Polisen säger att offret fortfarande ligger i koma
och att mr Bedrosian är samarbetsvillig
i utredningen.
Elever på...
Haffa mig inte
Ute och kränger på gatan
Det är så här man blir haffad
På spelstället
Med en sjuk pokerhand
Det är så här man blir haffad
Ute i Brooklyn på natten Och blottar sina stenar
Det är så här man blir haffad
Nån tjej från rosa huset sa Jag gillar dig
Det är så här...
Fan.
-Vad vill du mig? -Va?
-Släpp. -Du skuggar mig...
-Jag... -...och mina barn.
-Vad vill du? -Nej. Du begår ett misstag.
Jag är inte... Herregud! Nej.
Okej, du har rätt.
Snälla! Fan. Jag är privatdetektiv.
Jag skulle skugga dig.
För att få information om dig.
Privatdetektiv?
PRIVATDETEKTIV
Vem anlitade dig?
Fan.
Kyle Bedrosian.
Bedrosian?
Varför? Vad vill han?
Jag frågade inte.
Vanligtvis är det hämnd eller utpressning.
Jag antar att du kanske låg med hans fru?
Jag kan såra dig
på ett sätt som aldrig läker,
och det kommer göra ont tills du dör.
Så följ inte efter mig.
Lämna mig ifred.
-Okej? -Ja, sir.
Fan.
Herregud.
TIDIGARE
Varsågod.
Jag tror den funkar.
Tack, Phillip. Du är en räddare i nöden.
Ska jag ringa min bilmekaniker?
Nej. Det är jättesnällt, men...
Jag har betalat medlemskapet, så jag borde utnyttja försäkringen.
Vill du ha lite mer te?
Eller...
...är det whisky?
Jag känner mig lite skakig efter allt det här.
Självklart.
Nej, det är okej.
Jag kan ta själv. Du har gjort så mycket för mig.
Gör du mig sällskap?
Varför inte?
Jag älskar ditt hus.
Har du bott här länge?
Det har funnits i min familj i över 200 år.
Jösses.
Vilken tur du har.
Skål.
Det är en ny blandning.
En dryck man behöver
-en dag som denna. -Det gläder mig.
Så är det.
Min gåva till dig.
Ingen hjälp?
Du är musklerna.
Musklerna.
Vem fan är du?
Ut ur mitt hus.
Gör det inte.
Lägg ner den.
Ställ dig upp.
Du också.
Gå till garaget.
Du också, Musklerna.
Är ni snälla.
Ställ dig på motorhuven.
Och vänd dig om, tack.
Ta ett steg framåt.
Va? Nej, vänta.
Vem fan är du?
Musklerna. Det här är Specialisten.
Hon är på vår sida.
Följ med mig upp.
Vi är inte klara här än.
Du vet väl vem hon är?
-Hjärnan kallade henne Specialisten. -Eller Psykfallet.
Det är Inga Beatrice. Hon är känd.
Känd som iskall mördare.
Du klantade dig.
Du gav honom fel dos. Han vaknade.
Det gjorde jag inte.
Jag gav honom så mycket som Dianne sa.
Du... Du heter David.
Har jag rätt?
Har jag det?
Skulle han vakna?
Du bad Konstapeln att ge halv dos. Du testade mig.
Psykot siktade på mig.
Hon dödade en oskyldig.
Tro mig, han var inte så oskyldig.
Jag gick inte med på att döda civila.
I så fall slutar jag.
Var försiktig.
Du vet att du inte kan sluta när du väl gått med.
Försök.
Du klarar dig inte länge.
Jag lämnar inget ouppklarat.
Jag har höga förväntningar på dig.
Men ifrågasätt mig aldrig igen.
Okej?
Bra.
Tillbaka till arbetet.
JUST NU
Hej, Taylor.
Är din pappa hemma?
Pappa?
Jag vill inte bråka.
Jag vill prata.
Kom in.
Vad gör du här?
Fick du Harry Metcalf att neka min ansökan?
Det fanns inga klagomål.
Bara du.
Eller hur?
Du måste ta tillbaka ditt vittnesmål till polisen.
-Det kan jag inte. -Varför?
Jag sa sanningen.
Jag ska säga dig en sak.
Ingen bryr sig om sanningen.
Folk bryr sig bara om vikten hos rösten som talar,
och i den här stan...
...är min röst som tungmetall som regnar från himlen.
En jävla explosion.
Din röst är värdelös. Mindre än värdelös.
När jag säger nåt tror folk på det.
När du säger nåt betyder det inget.
Om det är sant, varför jävlas du med mig?
Har du nån aning om vem jag är?
Vem jag verkligen är?
Vilka vänner jag har?
Nån som du borde vara rädd för nån som jag.
Så sluta vara en jävla idiot.
Ta tillbaka ditt uttalande, ta smällen
och försvinn ur mitt liv.
Det var inte ditt fel.
Eller hur?
Olyckan,
kvinnan i koma, det var inte ditt fel.
Hon satt med mobilen, stannade inte vid stoppskylten. Det var hennes fel.
Stoppskylten på din sida var trasig.
Det är stadens fel.
Inte ditt.
Det var inte ditt fel
men du flydde ändå.
Varför?
Jag förstår.
Vi är människor.
Vi gör dåliga saker och vill inte råka illa ut.
Så vi flyr...
...och ljuger.
Vi har gjort det sen vi var små.
Vi ljuger för att dölja sanningen.
-Gräver djupare... -Vart vill du komma?
Du kan försöka ta dig in i mitt liv,
du kan förstöra mina planer, men det räddar dig inte.
Med eller utan mig
så kommer det du gjorde tillbaka till dig.
Du kan fly och gömma dig, men det kommer tillbaka till dig.
Du har en enorm fördel.
Du är vit,
du är man och du är rik.
Gå till polisen och säg sanningen.
Säg att du fick panik. Att du vet att du klantade dig.
Du kommer nog inte ens behöva sitta inne.
För folk som du har en superkraft.
Lagen ser inte dig.
Den skyddar dig bara.
Så om den fångar dig i sitt nät...
...kastar den bara tillbaka dig.
Lita på systemet.
Det skapades för folk som dig.
Nu ska du lyssna på mig.
Jag kan förgöra dig med väldigt lite ansträngning
och aldrig tänka på dig mer.
Jag är en viktig man.
En stor man. Och du, tja...
...du är inte det.
Vi är klara.
Ut ur mitt hus.
Var har du varit?
Vad är det som händer?
Jag var orolig för dig.
Jag behöver inte veta allt, men ha inga hemligheter för mig.
-Det har jag inte. -Okej, men Joe...
Om du blir skadad i en olycka så ringer du mig.
Om du får problem så ringer du mig. Det är så det funkar.
Vi delar problem. Vi fixar dem tillsammans.
Vi är ett team.
Jag vet att du döljer saker för mig.
Jag är inte dum.
Har du nån annan?
Va?
-Nej. -För om du inte vill det här...
Jag vill, Jules.
Jag vill.
Vi har gått igenom mycket.
Barnen förlorade en mor.
Jag förlorade en fru.
Det tog lång tid att gå vidare från det.
Det tog lång tid.
Om du inte är säker på oss...
Jules.
Det är jag.
Jag vet att de pratar om mig.
Om oss.
I skolan, vänner, jag vet vad de säger.
-Vem bryr sig? -De tror inte det är på riktigt.
Eller om det är det,
att det jag hade med Laura var fejk.
Jules.
Jag var inte hetero nog. Nu är jag inte gay nog för dig.
-Skitsnack. -Jaså?
Vi har knappt gayvänner.
-Jag bryr mig inte. -För tillfället.
Men tänk om vi gifter oss, och om två år inser du...
Jules. Sluta.
Kom hit.
Det kommer inte hända.
Jag vill ha det vi har.
Jag vill ha det här.
Jag vill ha dig.
Okej?
Så vad är det, då?
Vad är det du inte säger?
Jag tror de kommer avslå min ansökan.
De fick tydligen motstånd
från invånarna.
Nej.
-Du skojar. -Nej.
Fan.
Jag ville bara vara ensam och tänka över det...
Bearbeta det.
Ärligt talat var jag rädd för att berätta för dig.
Jag ville inte...
...göra dig besviken.
Kom hit.
Jag är ledsen.
Är det allt?
Ansökan, är det vad det handlar om?
Jag vill att du säger sånt
utan att jag tvingar dig.
Jag vet.
Jag tycker bara det är svårt.
Kommer du till sängs?
Du ser utmattad ut.
Nej, jag...
...tror att jag...
Jag måste varva ner lite först.
Okej.
Var inte uppe för sent.
Krypterad inkorg Inga nya meddelanden
Joe?
Hej, älskling.
Mår du bra?
Vi tittade på Den blå planeten, och det var en marulk med.
Nu ser jag en varje gång jag blundar.
Jag hatar fisk.
Jag hatar havet.
-Det är fullt av läskiga saker. -Det är okej.
Varför är jag så rädd för allt?
Får jag berätta en sak?
Det mesta i världen
är mycket räddare för dig än du är för dem.
För att vi är topprovdjur.
Det betyder att vi dödar...
...allt.
Så du är mycket läskigare än en marulk.
Du måste bara glömma det hemska.
Koncentrera dig på en glad tanke.
Okej?
Som vad?
Tja...
Ibland när jag blir rädd tänker jag på när jag var liten.
I skogen med mamma,
vi hade lämnat stan över dagen...
Och vi kom till ett ställe
där det växer vilda blommor mellan träden.
Och när vi gick där
så dök fjärilar plötsligt upp runt omkring oss...
...som ett moln.
Det var fantastiskt.
Saknar du din mamma?
Ja.
Ja, det gör jag.
Okej. Gå och lägg dig igen.
Kan du följa med mig?
Kom igen.
Okej.
God natt.
Jag älskar dig.
-Jag älskar dig också. -Pappa Jappa.
God natt.
Tänk glada tankar. Okej?
Joe, Vår Bröllopslokal!
VIOLA BOTANISKA TRÄDGÅRDAR GRATULERAR
Okänt Nummer
David.
-Vem är det? -Det är jag, Konstapeln.
Chauffören är död.
Soldaten är död.
Doktorn är död.
Någon dödar oss.
Någon är på väg.
Det händer.
Översättning: Emma Lindahl