Jeg vil hævne din mor, min skat. Norden glemmer aldrig.
Hasharia. Min smukke datter.
Eller skal jeg sige "min dronning"?
Dette er det lykkeligste øjeblik, en far kan opleve.
Velkommen, far.
Tak for at byde mig velkommen til Bongomien -
til mit hjemland, min dronning.
Fra nu af står jeg til tjeneste for evigt.
Hvor har du været? Lad mig gætte.
Du har fået nye fjender, som om vi ikke allerede har nok problemer, ikke?
Min dronning, vær sød ikke at tale om disse ubehagelige sager.
Lad os fokusere på vores nuværende lykke.
Jeg har set dig styre Bongomien.
Jeg ved ikke, hvilke ord der kan udtrykke min faderlige glæde.
Desperation. Du ville have dit eget land fordi du var desperat.
Ingen tog dig ind, vel?
Så indså du, at din datter var dronning, og du kom tilbage hertil.
- Begynder du allerede? - Skam dig, dronning Hasharia.
Du kunne ikke dræbe mig i Venedig ved at slå mig.
Desuden slog du røven i tronen, skønt din forgænger var din mor.
- Klap i. - Folket gav hende tronen.
Hvornår har folket nogensinde givet nogen en trone?
- Det sker ikke engang i Rom. - Folk vil have en, de kan relatere til.
Kan de relatere til hende? Hold op.
Jeg købte hende trusser og bh'er, før hun giftede sig med Philip.
- Er det ikke sandt? - Ti dog stille.
Hvor førte Van Dijk dig hen?
Til Det Osmanniske Rige.
- Det Osmanniske Rige? - Ja.
Med kejserens invitation.
- Sultan Mehmet? - Ja.
- Sig ikke, at du gjorde noget dumt. - Hvad skulle jeg gøre?
Kejseren og jeg er gode venner. Vi tænker ens.
Vores verdenssyn, filosofi og syn på tingene. Vi er enige om alt.
Vi blev fortrolige venner. Osmannerne reddede os fra den ungarske besættelse.
Ja. Han troede, jeg kunne tage tronen fra min mor i Venedig.
Det var hans plan, men jeg forstod den ikke, så jeg ødelagde den.
Og da min bror overtog Venedig, gik alt galt.
- Er din mor dogen af Venedig? - Ja.
- Myrin? - Ja.
Vent lidt. Sagde du, at Thenio overtog Venedig?
- Hvad sker der her? - Han er ved at blive gammel.
Hans sind kunne ikke klare alle de nyheder.
- Jeg skal fange Vlad. - Vlad?
Onkel, nu får du en flad. Giver du ekko? Tag dig sammen.
Tage mig sammen?
Gudskelov. Min datter er tilbage.
- Hvad foregår der her? - Folket valgte hende.
- Hun mener min far, Orion. - Mit smukke barn.
Nu hvor jeg har set dig på tronen, kan jeg dø.
Vent et øjeblik. Hvad er det?
Er det Kaleshs krone? Hvad er der galt med dig?
Tag den her. Sådan. Den er så smuk.
Se, hvor yndig hun er. Hvor elegant. Hvor værdig.
Tronen har aldrig set så smuk en skønhed før.
Få snakket ud med din far, og send ham så i eksil igen.
Ingen skal nogen steder.
Der er noget vigtigt, som bekymrer os alle.
Nemlig. Dronning Hasharia har ret.
Jeg skal fange Vlad. Det lovede jeg hr. Erobrer.
Dit ord er værdiløst.
Jeg lovede den ungarske dronning, at vi ville støtte hende mod osmannerne.
Hvad? Er du skør, kvinde?
Vil du have mig slået ihjel?
Vi følger ikke nogen længere.
Det er rigtigt. Vi må fange Vlad. Det lovede jeg.
- Det gjorde jeg også. - De kidnappede den lille prins.
Sådan kan det gå. Den slags sker hele tiden.
Alle bliver kidnappet nu om dage. og så bliver der gjort gengæld.
Hvad?
Min vilde larve er ...
Kom her, sorte lam.
Hvad var det, vi ikke kunne tale om, så vi skulle samles ved bordet igen?
Jeg forstår ikke den bordfetich.
Så kan vi bedre overskue krigen.
"Overskue krigen." Er krigen her?
Er den på dette kort? Er det overhovedet et kort?
Hvis rengøringen ikke vidste bedre, ville de vaske det og hænge det op.
Det er et sølle kort. I skulle se Erobrerens kort.
Dét var noget særligt -
- med bjerge, bakker, sletter, aflejringer og deltaer.
Han kan navigere mellem alle steder.
Her er Schwaben. Det findes ikke længere.
Landet gik ind i restaurationsbranchen, men vi har stadig Schwaben her.
Kortet kan ikke længere bruges.
Schwaben er et hertugdømme.
Et hertugdømme? Undskyld, onkel.
Jeg ændrede kortet over hele middelalderens Europa.
Og de blå mænd irriterer mig. Vi har flyttet rundt på dem i årevis.
Se her. Der sker ikke noget. Hvad er det? Blommer eller æbler?
Fik I en snack før mødet?
De repræsenterer hvert et land.
Blommerne repræsenterer Frankrig. De tørrede abrikoser er Venedig.
Brødet er Ungarn. Æblet er Osmannien.
Fjern æblet. Skal jeg sige til hr. Erobrer, at han er et æble?
Du behøver ikke sige noget. Vi har et løfte til Ungarn.
Det var dit løfte, tidligere dronning Sion.
Jeg har ikke lovet nogen noget.
Han har startet en ny nye tidsalder. Lad os træde ind i den.
Nok med denne kærlighed til Østen. Det er vor tids sygdom.
Hvis du fulgte østens moral i stedet for Vestens umoral -
ville du være ærefuld som Caren.
Den ærefuldhed kostede Caren livet. Maria har dræbt Caren.
- Er Caren død, mor? - Ja. Hun dræbte hende.
Hvis jeg ikke indvilligede, ville jeg dele Carens skæbne.
Du forstår mig ikke. Den ungarske dronning mener det.
Det gør Erobreren også. Han erobrede Konstantinopel.
Så er det nok! Arvingen er blevet kidnappet.
Andres krige angår ikke os.
Desuden har vi ingen allierede.
- Dronningen har ret. - Sikke et cirkus.
Jeg gætter på ...
... at Ungarns kommandør Marton stjal arvingen.
Måske som hævn for kærlighedsaffæren med Sion.
Det er nok dronning Isabella, vores tidligere konges engangsknald.
Lark, måske stjal din kone ham.
For den gæld, vi skylder hende.
Måske stjal din tyvagtige kone ham. Hvad tror du?
Jeg gætter på ... Det ved I nok.
Nå, men ...
I ved nok ...
Det er første gang, jeg er mundlam.
Jeg er så flov. Se ikke på mig.
Hvordan kunne det ske?
- Slave. - Ja, han er blond nu.
- Hvad? - Hvornår blev du beskidt igen?
Bongomien knækker alle. Hvad vil du?
Ingen kvinde.
Hvad vil du midt i et møde? Du kan ikke bare råbe "ingen kvinde".
- Find en på markedet som alle andre. - Nej. Kvinden er her ikke.
- Hvad taler du om? - Han mener ammen, dit fæ.
Slave, hun blev kidnappet med barnet.
- Hvorfor er du her? - Sangu er her. Men kvinden ...
- Ud med dig. - Sangu.
Skal vi bekymre os om kvinden?
Dronning Hasharia, smuk som altid.
- Sangu, kommer du med nyt? - Så sandelig.
Alt er i oprør. Verden brænder.
Pas på, hvor I drager hen.
Der røg Frankrig.
- Det er Venedig. Frankrig er ... - Undskyld.
Hvad nyt har du til os, Sangu?
Ikke til dig, dronning. Til prinsen. En besked fra Vlad.
- Vlad? - Hvad siger han? Hvad har han skrevet?
Jeg har ikke åbnet det endnu.
Jeg har godt og dårligt nyt.
Den gode nyhed er, at Vlad kidnappede drengen.
- Er det den gode nyhed? - Ja. Nu ved vi besked.
Hvad nu, hvis der stod: "Pedro Mendes tog babyen"? Hvem fanden det?
Ham kan vi aldrig finde. Nu har vi sprunget et skridt over.
- Og den dårlige? - Han siger: "Kom og hent ham."
Hvorfor skulle Vlad kidnappe drengen?
Han prøver at lokke os i en fælde.
Han kunne ikke klare at tabe og blev rasende.
- På osmannerne? - Nej, ikke på osmannerne. På mig.
Vi dystede i Norden. Han bærer nag, fordi Caren valgte mig frem for ham.
Det er hans plan. Først fik han Caren dræbt af ungarerne.
- Franskmændene. - Stop nu.
Så cementerede han sin hævn ved at kidnappe barnet.
- Er det det? - Du kan tage blommen og fortælle.
Jeg siger bare det første, der falder mig ind. Værsgo.
Sangu. Du ved, hvad du skal gøre.
- Ved du det ikke? - Nej.
Godt, du sagde det. Ellers havde jeg gjort noget andet.
Min dronning.
Hvor vil han have dig hen?
Det finder du desværre aldrig ud af.
Hvad laver du, din idiot?
Hasharia, det er, hvad store kejsere gør.
Vi fortæller aldrig nogen, hvor de skal på togt.
Men hvor skal vi hen?
- Jeg slår dig ihjel! - Det var for sjov.
Men jeg siger det først på vejen.
Orion og Lark. Saml alle, der vil kæmpe med mig.
Javel.
Men har vi ressourcerne til sådan en ekspedition?
Tænk ikke på det, min dronning.
Kom ind med dem!
Hvad er det? Penge?
Dem kan du umuligt have tjent selv.
Han stjal dem nok fra de fattige.
De fattige bør lære at passe på deres ejendom.
En lille gave til Bongomiens dronning.
Jeg har ikke råd til at spørge, hvor skatten kom fra.
Bror, brug det hele til at forberede dig på krig.
Ja, min dronning. Det fæ.
Det er første gang, jeg har set folk være så kampivrige.
- Det er opmuntrende. - Er alle forberedelserne ordnet?
Ja. Prinsen tager sig selv af det.
Det er det, der bekymrer mig.
Han har ikke forladt smedjen. Alle har fået rustninger.
Tænk, at der er så mange i Bongomien. Der er virkelig mange mennesker.
Jeg håber, jeg kan være en leder, der er dem værdig.
Bare rolig, min dronning.
- Det kan ikke være anderledes. - Far?
Det er en ære at kæmpe for dig, min dronning.
Det er en ære for mig, far.
Min lille datter er blevet voksen.
Hun er blevet en stor, smuk dronning.
Hun har hele nationen bag sig, og hun skal i krig.
Vis mor, hvordan du kæmper.
Mor, vi har allerede sagt farvel.
Vi tager af sted sammen.
Jeg kan ikke lade min datter kæmpe alene.
- Mor, hvad laver du? - Dronningen har ret.
Sig til din mor, at vi ikke skal prøve at redde hende på slagmarken.
Fortæl din far, at min datter ikke er en hund. Han bør tænke på sig selv.
Hvor er de?
De var her for en time siden. Ikke?
Det er sandt. Her var fyldt med mennesker.
Der er nogen derovre.
- Hvor? - Fang ham!
- Stop! - Kom her! Løb ikke!
- Løb ikke væk! - Kom her. Kom her.
Slip mig.
- Hold kæft. - Min dronning.
Tilgiv mig, min dronning. Jeg har ikke gjort noget.
Jeg har intet gjort galt.
- Hvem gav dig de ting? - Det gjorde jeg!
En lille pause.
Gav du krigsbyttet til folket?
Ja. Det er præcis, hvad jeg gjorde, Og hvad så?
Jeg ville opmuntre dem.
Idiot, vi skulle bruge dem til hærens forsyninger.
Hasharia, du er så naiv. Tænk strategisk, pigebarn.
Forestil dig, at du er Vlad. Du står over for en hær fuld af smykker.
Deres udseende undrer dig. Du vil blive forbløffet:
"Hvad er det for en hær? De må have besejret alle andre."
"Nu kan de ikke finde et sted til byttet, så de går med det."
Sådan er det. Vi starter krigen ved 8-0. Måske endda 14-0.
- Min dronning ... - Idiot.
Du gør mig til broderdræber i en ung alder.
Hasharia, jeg tror ikke, du skal bekymre dig.
Jeg kan intet mærke. Jeg har verdens stærkeste rustning.
Jeg smeltede alle døre, vinduer og sværd i landet og lavede det her.
Er det derfor, du har været i smedjen hele morgenen?
Jeg er djævelsk klog, ikke?
Hvor er alle henne?
De stak af med alt guldet.
Hvad skete der, Hasharia? De bukkede for dig her i basaren.
De kunne ikke vente med at give deres liv for dig -
- men så snart de fik guld, var de væk.
Man kan ikke stole på folk, Hasharia. Hvor blev ham fyren af?
Se selv. Der er en grund til, vi ikke lader dem leve i velstand.
Du er ny. Du lærer det nok.
Prinsen har ret.
Bare rolig. Enhver begyndelse er vanskelig.
- Ungarerne angreb jo mig. - Ja, nemlig.
Husker du min første dag som konge?
Det kan nemt gå galt, Hasharia. Bare rolig. Fokuser på resultatet.
Eftersom det her er vores hær, så lad os gå.
Første stop er Jerdap-skoven. Jeg fører an.
- Må himlen hjælpe os. - En lille pause.
- Har du brug for hjælp? - Hjælp!
Kom så.
Hent hestene.
En nat i Jerdap-skoven.
Før krigen.
JERDAP-SKOVEN
- Orion. Orion! - Orion!
- Orion er besvimet. - Orion?
Er du okay? Orion?
Orion, er du okay?
Hvordan kan han være okay? Han faldt om af sult.
Vi er gået formålsløst rundt i tre dage -
- fordi den idiot sagde, vi skulle til skoven.
Hvordan er det et togt?
Hvorfor skulle jeg overhovedet være dronning?
Du gør det godt, og du er god til alt, hvad du gør.
Jeg er stolt af dig.
Mor, jeg ved, hvad du prøver på.
Jeg respekterer dig, men stop. Det gør mig kun mere deprimeret.
Hvis prinsen ikke havde givet rovet væk, var intet af det her sket.
Jeg startede et togt, som om det var en ferie. Jeg har ikke en hær eller noget.
- Orion er død. - Hvad?
Hvad?
Det var bare for sjov.
Vi er alle sammen nervøse. Jeg lavede sjov for at højne humøret.
Det var nok upassende, undskyld.
Og jeg ...
Jeg har det heller ikke godt.
Hvad skete der med mig?
Orion.
Nej, det virker ikke.
Lark, sæt Orion bag dig. Og vi spiser Orions hest.
Sig til din far, at jeg nægter.
Bed din mor finde på en bedre idé.
Sig til din far, at jeg ikke spiser heste. Han skal bare slå sig løs.
Jeg tror ikke, jeg klarer den.
Lark.
Hvis jeg dør, så spis mig og gå videre.
Jeg ofrer mig for Bongomien.
Tak, Orion. Tak.
Skam jer!
- Især dig! - Orion ...
Ved I, hvad I har gjort?
Det var en prøve!
Hvordan kan I spise folk?
I må ikke spise mig, er I med? Jeg lader mig ikke spise!
Ingen spiser Orion.
- Nå, men hele ... - Hold op.
Du savlede, da du hørte idéen.
Orion, jeg er fornærmet.
Okay. Vi er sultne.
Vi ved ikke, hvor vi er.
Og vi må tilbringe natten i Jerdap-skoven.
Vi har brug for et mirakel nu.
Jeg tror, himlen hørte dig, far.
Hola, amigos.
Jeg troede ikke, du kunne køre baglæns.
Jeg er vel vant til det.
Ja, det er du nemlig. Nu ser du ikke engang på mig.
Du stirrer ud i det fjerne med sløret blik.
Man skulle tro, du tænkte på noget dybt og meningsfuldt.
Jeg tænker på kvinden, Deres Majestæt.
Det er meningsfuldt.
Kærlighed er smukt. Jeg har faktisk aldrig oplevet det.
Elsker du hende så højt?
- Er du ved at få et anfald? - Jeg er flov.
Vær ikke flov i min nærhed igen.
Men skønt du er en slave, er du også en slags menneske.
Du har følelser og den slags.
- Savner du hende? - Meget.
Jeg ville give mit liv for at se hende igen.
- Det er nok det, der vil ske. - Hvorfor?
Vi har snydt døden alt for mange gange.
Jeg tror, det vil ske denne gang. Så lad os bare dø.
Det gør jeg gerne for hende.
Jeg elsker hende højt, Deres Majestæt.
Ved du, hvor meget det rører mig?
Du er på togt, mens du er dybt forelsket. Det er så sødt.
Du er som en ridder. Du går efter den, du elsker.
Men vær realistisk. Hun kan være blevet myrdet voldsomt.
- Hvad? - Ja.
Vlad er sindssyg.
Når vi kommer derhen, siger han måske: "Kvinden? Jeg dræbte hende."
- Du bør være forberedt. - Hvorfor skulle han gøre det?
Jeg siger, det kunne ske, idiot. Det er bare en mulighed.
Stop med at tænke på det.
Det gjorde jeg ikke, før De nævnte det.
Hvad? Der er fæhovederne.
Hallo, kusk!
Hjælp mig.
Jeg kan ikke få min fod ud, stop!
- Deres Majestæt, hvorfor ... - Jeg tager ikke min rustning af.
Fortsæt.
Jeg kan virkelig ikke tro det.
Kan du se det?
Se, det er min Bongomien-familie.
Og vi skal forestille at ville gøre alt for vores familie.
Jeg var væk i tre dage. Sagde I aldrig: "Hvor er han?"
Hvor har du været?
Der er en kro en halv dags rejse væk. Vi fik vildt og vin.
Vi sov i varme senge.
Kroværten arrangerede en vogn til os.
Dronningen spurgte om noget. Svar ordentligt.
Skal jeg stave det for dig?
Hvad mener du? Hvordan fik du råd til det?
Sangu røvede Van Dijk og gav os pengene.
Jeg brugte dem.
Havde du penge, mens vi sultede?
Sultede du, Hasharia?
Der er et helt lam foran dig.
Jeg ville have sagt det i Bongomien, hvis du havde lyttet.
Nå, men vi har en krig at udkæmpe. De vil vende os mod hinanden.
Jeg dræber dig. Lad mig dræbe ham!
Det er det bedste, jeg kan gøre for Bongomien.
Slip hende.
Slip hende! Kom bare!
Tror du, du har en chance mod en uovervindelig rustning?
Prins, vi prøver at sove.
Undskyld, onkel. Mit ansigt stod i flammer i dag.
Derfor klagede jeg mig.
Det er ikke hver dag, man brænder. Det gør temmelig ondt.
Jeg bruger jo mit ansigt i mit arbejde.
- Vrøvl. Du har aldrig arbejdet. - Indtil videre.
Vi skulle have ladet dig brænde.
Ja, han var blevet godt stegt i den rustning.
Lark ville have spist ham med det samme.
Skulle I ikke forestille at sove?
Ingen med den mindste værdighed kan sove her.
Giv mig en chance. Jeg brændte mig. Ingen af jer er blevet forbrændt.
Hasharia blev brændt, da hun var lille.
- Gjorde jeg det? - Ja.
Det husker jeg godt.
Min dronning, det var suppen.
Det var mit første år i hæren.
Kald ikke det cirkus for en hær.
Ja, det husker jeg godt.
Husker du, hvordan du skreg, Hasharia?
Hvordan skete det?
Du gik ud i køkkenet den dag, min dronning.
Du elskede at føjte rundt, da du var barn.
Du var ikke høj nok, så du stak hånden direkte i gryden.
- Thenio græd som pisket. - Ja.
- Min bror? - Ja.
- Græd min bror for mig? - Han brød helt sammen.
Han sagde: "Min søster mistede sin hånd," hele dagen.
Jeg må have været meget lille. Jeg kan slet ikke huske det.
- Man kan intet se på min hånd. - Vi kom olie og sukker på.
Sådan gjorde de ældre, så det gjorde vi også.
Det var tider.
Ja, det var virkelig gode tider.
Sion, lad os smøre noget på mit ansigt. Så jeg ikke får ar.
- Okay, vi gør det i morgen. - Din skønhed skal nok klare sig.
- Hvorfor det? - Fordi du ikke har nogen.
Den var god.
Hørte I hendes svar?
Ja, hun er klog og ligner sin far.
"Ingen skønhed," siger hun.
- Hun ramte plet. - Sådan er jeg også.
Tænk, at jeg ligner min onkels datter så meget.
Godnat. Lav ikke for meget larm. Slaget venter i morgen.
De er mindst syv eller otte.
Hold da op, onkel.
Du er Bongomiens stjerne inden for matematik.
Er det dag eller nat? Sig det uden at kigge.
Hvis der var en til af os, kunne vi slå dem.
Det ville ikke være nok.
Det var bedre, hvis vi var flere.
De er tydeligvis veltrænede soldater.
Nogle af os kan jo ikke kæmpe.
Taler du om mig?
Nej, Høje Majestæt.
Det ville jeg aldrig gøre.
Skam dig. Men jeg er ikke overrasket. Han overvejede at spise mig i går.
Hold kæft!
Ingen skal kæmpe.
For vi kom for at udveksle gidsler.
Vi må have noget at give dem.
Hvad vil du bytte for barnet?
Mit hjerte. Jeg giver mit hjerte til Vlad, Hasharia.
Jeg har en plan, men jeg skal først have barnet.
Kvinde!
- Jeg kom efter dig! - Jeg vidste det!
- Jeg vidste, du ville komme! - Selvfølgelig!
Om det så skulle koste mig livet!
Jeg bad til himlen hver aften om ikke at dø, før jeg så dig.
Kvinde! Alt dette er for kærligheden!
Er han skør?
Sagde jeg noget forkert?
- Er du færdig med dit kærlighedsskrig? - Ja.
Fint, du kommer med mig.
Se på mig.
Uanset hvad der sker, skal I ikke komme. I venter her.
- Hvorfor? - Jeg skal tale privat med Vlad.
Idiot! Hvorfor tror du? Så I ikke dør.
Jeg ser på dig.
Ingen af jer har en sikker rustning smedet af 87 sværd.
Ingen.
Ingen stjæler min søn.
Men ...
- Deres Majestæt. - Herre.
Snublede jeg over en sten?
- Er der en sten? - Ja, der er en sten.
Okay. Gå nu tilbage.
Jamen dog.
Min gamle ven, Vlad af Valakiet.
For helvede da også.
- Er du okay? - Tak.
En uovervindelig rustning har sine ulemper.
Så udødelighed har også en pris, Vlad.
Ja.
Jeg er usårlig nu.
Jeg går ikke i stykker. Jeg kan ikke knækkes.
Jeg er uknækkelig. Ja, ja!
- Hvad er der sket med dit ansigt? - Jeg kæmpede mod en drage i klipperne.
Jeg faldt ned i et bål. Glem det. Jeg kom for at hente min søn.
Ja, jeg ved, du vil kæmpe mod mig. Jeg forstår. Du vil have krig.
- Her. - Du skal nok få din krig.
Værsgo.
Sådan. Og tag også hende.
Hvad sker der?
- Er det alt? - Ja.
Du er en utrolig dum person, Vlad.
Hvorfor bad du mig komme, hvis du ville udlevere ham med det samme?
Du kunne have sat sendt ham i en vogn med to vagter.
Jeg er kommet så langt. Du må være bange for rustningen.
Jeg kan se det på dine øjne. Det er okay.
Men jeg beholder rustningen. Jeg er så vred på dig.
Hvis jeg ikke er blevet skør, skal vi så gå nu?
Er du modedesigner? Tror du ikke, jeg ville sige det til mine smede -
- hvis jeg ville have en dyb udskæring? Hvad tænker du på?
Han rev jernet i stykker!
Skal vi ikke gå nu?
Hvad var det?
Ved du, hvad det er, Vlad?
Det er nok det sidste, du hører.
Hvad skal det betyde?
Jeg spurgte dig om noget, første gang vi mødtes. Husker du det?
Nu er det tid til at besvare det spørgsmål.
Nu er det slut, Vlad Dracula.
Som dreng hørte jeg en smuk talemåde i osmannerpaladset.
"For hvert trick jægeren kender, kender bjørnen en vej ud."
Hvem er det nu slut for?
Tak, fordi du bragte ham til mig, prins.
- Vidste du det? - Hvad vidste jeg?
Vidste du, at Vlad ville samle hærene her?
Jeg er fornærmet nu.
- Jeg sendte dig besked med Sangu. - Spiller du et dobbeltspil?
Nej, jeg kan ikke engang spille enkeltspil.
Jeg har glemt, hvem jeg lovede hvad.
Det er ikke godt.
Slet ikke godt.
Han rev mig op som et brev.
Hvordan kan man flå jern op?
Hvad?
Ikke noget. Lad mig ikke forstyrre dig nu.
I morgen ved solopgang i et område, jeg ikke ville vælge -
- skal jeg udkæmpe et slag -
- mod en stærk hær af ukendt størrelse. Og du har sat mig i denne situation.
Hvad skal vi gøre?
Vi kan sende en besked som: "Lad os finde en dato i næste måned."
Eller lad os stikke af om natten. De sover nok nu.
Jeg tror ikke, de hører os, hvis vi er stille.
Du tager hen til dem.
Du giver dem en besked fra mig.
Hvem, mig?
Sig, at jeg giver dem én chance for at underkaste sig osmannernes styre.
Okay.
Nu tænker jeg bare højt.
Hvis planen ikke er deres kop te, hvad sker der så?
Så bringer du nok ikke nogen besked tilbage.
Hvis de ikke føjer mig, dræber de dig.
Passer det dig ikke?
Jo, det passer mig fint. Det giver god mening.
Så smutter jeg.
Undskyld.
Hvis jeg dør på grum vis og ikke kan komme tilbage, som du nævnte -
- skal du vide, at det var en ære for mig at møde en stor hersker som dig.
Hvilken vej er det? Op og så lige frem?
Hvordan skal jeg ...
Jeg spørger udenfor.
Sultan Mehmet vil have os til at overgive os.
Og du kom hertil for at levere beskeden og satte dit liv på spil.
Især da vi fangede ham i en situation, han nok aldrig ville ønske at være i.
Har I aftalt jeres replikker?
Sagde I: "Du siger dit. Jeg siger dat," eller hvad?
Har I øvet jer, før jeg kom?
I burde have inddraget ham. Han sidder bare og glor.
Pres ikke citronen. Var det ikke for dronning Myrin, tog jeg dit hoved.
Det gjorde du også i Norden.
Tak, forresten.
Du er en forfærdelig mor, men en klog dronning.
Min prins, det er ikke mig, du skal takke.
Hvem så?
Nå ja.
Thenio, det burde jeg have gættet.
Din yndlingssøn, Thenio.
Tillykke, min bror. Du styrer Venedig nu.
- Jeg er glad på dine vegne. - Hvorfor det?
Du fik endelig en trone, der er værd at vende ryggen til familien for.
- Vendte jeg min familie ryggen? - Ja.
Så er alt, som det plejer.
Hvad vil du gøre? Kæmpe mod din familie?
Jeg har kun én familie, og den er her.
Desuden angår det ikke dig.
Vi er her for mere end et lille og værdiløst land som Bongomien.
Så tag din dyrebare familie, og forlad dette sted.
Jeg giver jer én chance.
Ellers?
Ellers er I vores fjender på slagmarken i morgen.
I får samme behandling som alle mine fjender.
Hold da op. Siger du det?
Ja, det gør jeg.
Vil du dræbe mig, min bror?
Forsvind, prins.
Lyt til mig for en gangs skyld, og tag alle med herfra.
Prins, lyt til Thenio.
Jeg er ligeglad med de andre, men gå din vej.
Hvis du skulle have glemt det -
er vi bongomere.
Familien betyder alt for os.
Vi ses i morgen på slagmarken.
Han samlede alle de mennesker for at vise sig for mig.
Han kæfter op. Som om jeg bad om din mening, idiot.
Hvad skal jeg sige til sultanen?
Bare han ville gøre en ende på mine lidelser.
Jeg gjorde mit bedste, men de ville ikke lytte til fornuft.
Prins, det er godt at se dig igen.
Kaptajn Van Dijk?
Norden er med dig til den sidste blodsdråbe, sultan.
Nu hvor du er tilbage i god behold -
- går jeg ud fra, de tog imod mit tilbud, prins?
Ikke rigtigt, min sultan.
Gud ved, at det, mit hjerte ønskede, gik i opfyldelse.
Må sejren blive vores -
- og Allahs vrede være over dem i morgen.
Må vores kamp være velsignet.
Sådan bliver det.
Tiden er inde.
Onkel.
Kommer du ikke med?
Jeg har det fint her.
Tager du styringen her? Sikke en lettelse.
Det stemmer. Vær bare rolig.
Du er sådan en kujon.
Du gemmer dig som en rotte igen, ikke?
Hvor er Sion?
Jeg har bragt hende og tronarvingen i sikkerhed.
Har du noget at sige?
- Til Frankrigs dronning? - Nej, det har jeg ikke.
Jeg kan sige til hende: "Han tog tilbage til sin kone og sine børn."
"Glem ham, kælling."
Sikke et forfærdeligt menneske, du er!
Din skovl.
Hasharia.
Bland dig udenom. Lad de voksne tale indbyrdes.
Åh, far!
Ikke, min skat?
Sultan Mehmet.
Så er det altså nu.
Det håber jeg.
Hvad betyder det?
Det er slut, medmindre du ikke flygter som en rotte igen, Vlad.
Du var på samme måde, da du var lille.
Når du satte dig noget for, gik du efter det.
Kæmp som en mand.
Så tager jeg mig af resten.
Hvad siger I så?
Vi får se, om du er så modig ...
... når jeg kværker din sølle hals på slagmarken om lidt.
Jeg fortæller hr. Erobrer om dig.
Forræderen Thenio!
Skiderik! Røvhul!
Tak, fordi du udtrykte dine følelser frit.
Vi er alle sammen mere eller mindre enige med dig.
Svin! Kujon!
Kongen, der forrådte sin familie!
Lark, ro på, ikke?
Men jeg er meget vred! Meget!
Du har helt ret. Men jeg vil være gladere -
- hvis du bruger din vrede til at flå dine fjender i stykker i kamp.
Dit svin!
Orion, gå jeres vej, og vent på mig ved hæren.
Jeg orker ikke mere skrigeri. Gå!
- Hvad har jeg gjort galt? - Orion!
Det beklager jeg.
Først og fremmest, tillykke med vores krig.
Før vi begynder, vil jeg gerne lige dobbelttjekke -
hvem der er venner og fjender.
Det er indviklet. Jeg vil ikke kæmpe med nogen uden grund.
- Lad mig gøre det nemt for dig. - Værsgo.
Vi hader alle sammen dig, prins.
Så hold din kæft.
Van Dijk, jeg er ked af det, der skete i Ungarn.
Du skal vide, at jeg advarede Caren mange gange.
Hun bad selv om det.
Se godt på denne sæk, dronning.
Den satte du over Carens hoved, da du dræbte hende.
Når krigen er slut, tager jeg dit hoved med nordpå i den.
Det er store ord, men du glemmer, jeg er her, pirat.
Undskyld, Marton. Du har ret.
Dit hoved kommer også med.
Alle glemmer, men det gør Norden ikke.
Vi får se.
Hvad skal vi gøre?
Hvad er planen? Der er måske noget, vi kan hjælpe med.
Vil du angribe med din hær og splitte dem ad?
Sig det. Men sig det ikke nu. De kigger på mig.
De har regnet det ud. Annuller planen. De mundaflæser mig.
Min bror. Han mener det.
Han vil kæmpe mod os.
Nej, Hasharia.
Han er vores bror. Vi er bongomere.
Vil han dræbe sine søskende?
Sig: "Det sker ikke, Hasharia. Jeg har en plan."
Vi er ikke børn længere.
Vi løber ikke rundt og leger sammen i Bongomien.
- Bliv dog voksen. - Så du er voksen nu, bror?
Er du blevet så stor, som du ville?
Vi vil snart møde hinanden ved dommedag.
Vil du dræbe din lillesøster, som du græd for, da hendes hånd kom til skade?
Hasharia, gør ikke det her nu.
Jeg har elsket én anden end jer to én gang i mit liv.
Og han blev taget fra mig.
Skal du nu tages fra mig, bror?
Forstår jeg det ret? Har du ikke en plan?
Hvilken plan? Jeg har ikke engang en grund til at leve.
Jeg kom hertil for at dø.
Jeg håber, min krop vil hvile fredeligt på denne jord i dag.
Alle, jeg kendte og elskede, stak mig i ryggen.
Jeg kan ikke mere.
Også mig?
Nej, ikke dig, Hasharia. Du ...
Hvad laver du her? Hvorfor forsvinder du ikke?
Så håber jeg, min krop vil ligge på samme sted, min bror.
Det vil være en ære at dø med dig.
Hasharia.
Nu igen?
Hvad mener du?
Forlader du mig igen?
Er du sikker?
Skal hun dig med denne gang?
Mor! Mor!
Børn.
Jeg forlader Bongomien før solopgang.
- Hvornår kommer du tilbage? - Det gør jeg ikke.
I er store nu. Så jeg lader jer bestemme.
- Vil I med mig? - Nej. Du bør heller ikke gå, mor.
- Vi er fra Bongomien. Vi er ikke ... - Jeg går med.
Bror, forlader du mig?
Undskyld. Jeg kan ikke efterlade min mor alene, prins.
Så stå klar ved den sydlige port ved solopgang, Thenio.
Forstår du ...
... det er ikke første gang, du har forladt mig, min bror.
Jeg håber, det lykkes dig denne gang.
Hvor er jeg heldig at have en søn som dig.
Undskyld, jeg ikke gav dig en søn.
Min far døde ikke. Han blev myrdet.
- Nu begynder vores tid. - Hvis det kræver svære valg ...
- Bror, du vil altid være min helt. - Vil du dræbe prinsen?
Den ene bærer på et barn. Den anden bærer på en hemmelighed.
Jeg håber, du finder det, du leder efter.
I er bare børn, der kun tænker på jer selv.
Thenio og jeg gjorde det for at beskytte Bongomien ...
Skal vi virkelig lytte til den kvinde?
Det er ikke første gang, du har forladt mig, min bror.
Jeg håber, det lykkes dig denne gang.
Vil du dræbe mig?
Prins!
Hvad har du gjort?
Hasharia, se på mig. Se på mig.
Hasharia. Hasharia.
Angrib!
Tekster: Torben Grønbæk Jensen Iyuno