Osvetiću tvoju majku, dete moje.
Zato što Sever ne zaboravlja.
SUDNJI DAN
Hašarija!
Prelepa moja kćeri!
Odnosno, kraljice.
Za jednog oca, ovo je najsrećniji trenutak u životu.
Dobro došao, oče.
Hvala ti...
Što si me primila u Bongomiju. U zemlju kojoj pripadam, kraljice.
Od ovog trenutka sam doveka u tvojoj službi.
Gde si bio? Da pogodim.
Sigurno si nam sticao nove neprijatelje, zar ne?
Kraljice, nemojmo o neprijatnim stvarima.
Usredsredimo se na trenutnu sreću.
Vidim da vladaš Bongomijom.
Ne znam kojim rečima mogu da izrazim svoju sreću kao otac.
Očaj!
Da, očaj.
Tražio si zemlju zato što si bio očajan.
Niko te nije hteo?
Onda si shvatio da ti je kćerka kraljica i vratio si se ovamo.
Pa tek si došao!
Sram te bilo, kraljice Hašarija.
Nisi mogla da me u Veneciji ubiješ svećnjakom.
Spustila si guzicu na presto,
makar zamenila svoju majku!
Ćuti!
Narod joj je dao presto.
Larg, ne bulazni.
Kada je narod ikome dao presto?
Toga nema ni u Rimu.
Narod želi nekoga s kim se poistovećuje.
Ma je li? Poistovećuje se s njom?
Daj, molim te.
Ja sam joj kupovao grudnjake
pre svadbe s pokojnim Filipom. Zar ne?
Prestani da govoriš!
Kuda te je Van Dajk odveo?
U Osmanlijsko carstvo.
Zaista? -Da.
Pozvao me je njihov car.
Sultan Mehmed? -Da.
Nisi valjda nešto učinio.
Ma šta bih učinio? Daj.
Car i ja smo bliski.
Slični umovi.
Naš pogled na svet, filozofija...
Sve je identično.
Prijatelji smo, volimo se.
Osmanlije su nas spasle od mađarske okupacije.
Mislio je da ću moći da uzmem presto majci u Veneciji.
To mu je bio dobar plan.
Nisam ga razumeo i uprskao sam.
Sve je otišlo nizbrdo kada je moj brat seo na presto.
Samo trenutak.
Tvoja majka je kraljica? -Da.
Mirin? -Da.
Samo trenutak!
Tenio je sada dužd? -Da.
Samo trenutak! Šta se dešava ovde?
Jao, on stari.
Previše mu je ovo informacija.
Moram da uhvatim Vlada. -Vlada?
Striče, udariću te.
Zašto ponavljaš? Saberi se.
Trgni se. -Da se trgnem?
Nebesima hvala! Moja kćerka se vratila!
Šta on radi ovde?
Narod ju je izabrao za kraljicu.
Orione, misli na mog oca.
Divna moja kćeri.
Na prestolu si. Sada mogu da umrem srećna.
Samo trenutak! Šta je to?
Kalešova kruna?
Daj, molim te.
Uzmi ovu.
Jao, predivno!
Kako je lepa! I elegantna.
Dostojanstvena. Presto prvi put vidi ovakvu lepotu.
Niko nije ovako lep!
Poćaskaj s ocem, pa ćemo ga ponovo prognati. Važi, dušo?
Niko ne ide nikuda!
Nešto važno se tiče svih.
Tako je!
Kraljica je u pravu.
Moram što pre da uhvatim Vlada. Obećao sam g. Osvajaču.
Tvoja reč je isprazna.
Ja sam obećala mađarskoj kraljici
da ćemo joj pomoći u borbi protiv Osmanlija.
Šta?
Jesi li luda? Zar želiš da me ubiju?
Nikoga više ne sledimo!
Tako je! Moramo da uhvatimo Vlada.
Obećala sam kraljici Mariji!
Oteli su Malog Princa!
A šta sada?
Takvo nešto se neprestano događa danas.
Nekoga otmu, nekoga vrate. Platiš...
Šta?
Moja divlja gusenica?
Crno jagnje, dođi!
O čemu ono
nismo mogli da razgovaramo drugde, nego baš ovde?
Kakav to fetiš imate na stolove?
Ovako bolje vidimo zaraćene strane.
"Ovako bolje vidimo..." Ima li tu strana?
Ima li strana na ovoj karti?
Je li ovo karta? Da čistačici ne kažemo da jeste,
oprala bi je i okačila, zar ne?
Ovo je karta?
G. Osvajač ima kartu...
I to kakvu!
Da. Planine, brda, doline, aluvije, delte. Ma sve!
Sve može da pokaže štapom na njoj.
Na našoj je i dalje Švapska. Više je nema!
Ne postoji više ta država,
a nama je i dalje na karti!
Zastarela je! Šta ćemo s njom?
Švapska nije država, nego vojvodstvo.
Vojvodstvo? Pardon.
Oprosti, striče.
U trenutku sam promenio kartu srednjovekovne Evrope.
Živciraju me te plave figure.
Godinama ih već imamo!
Ništa se ne dešava!
Ovo su šljive? Jabuke? Šta?
Jeli ste pre sastanka?
Svaka predstavlja državu, gospodaru.
Šljiva je Francuska. Suva kajsija je Venecija.
Pogačica je Mađarska, jabuka je Osmanlijsko carstvo.
Uzmi jabuku. Ne nerviraj me.
G. Osvajač postao je jabuka?
Ništa ne moraš da im kažeš.
Obećali smo Mađarima.
Ti si obećala, bivša kraljice Sion.
Jasno? Ja nisam ništa obećao.
Čovek je otvorio novo doba! Kraljice, uđimo u njega!
Čemu ljubav prema Istoku?
On je bolest našeg doba.
Da si izabrala moralnost Istoka, a ne nemoralnost Zapada,
možda bi imala častan stav kao Karen.
I taj časni stav ju je koštao života.
Marija ju je ubila.
Karen je mrtva? -Da.
Ubila ju je.
Da nisam stala uz nju, završila bih kao Karen.
Ti ne razumeš.
Marija nije šala.
Ali g. Osvajač je duhovit!
Osvojio je Carigrad!
Dosta!
Naslednik je otet.
Ničiji rat nas se ne tiče.
Uostalom, nemamo prijatelja.
Kraljica je u pravu.
O, kakva predstava!
Imam teoriju.
Mađarski zapovednik Marton oteo nam je naslednika.
Možda kako bi osvetio svoju strastvenu aferu sa Sion.
Pre je to bila kraljica Izabo, švalerka našeg bivšeg kralja.
Larg, možda ga je otela tvoja žena.
Ipak smo joj dužni.
Možda ga je ukrala tvoja žena.
A možda...
Znate.
Da, ovaj...
Znate.
Prvi put nemam nekakvu doskočicu!
Sramota me je!
Pa šta je ovo?
Robe. -Da, sada je plav. Šok, zar ne?
Šta?
Opet si prljav? Naravno.
Bongomija slomi svakoga. Šta je?
Nema Žene.
Šta radiš na sastanku?
Ne možeš da dođeš i kažeš: "Nema Žene."
Nađi sebi ženu kao svi mi.
Ma ne! Nema žene Žene.
Kao, moćne osobe?
Ma dadilje, idiote!
Robe, oteli su nju i bebu.
Zašto si ovde? -O, Sangu je ovde.
Ali Žena... -Napolje, majstore.
Napolje!
Sangu! - Zar da se zamaramo Ženom?
Kraljice Hašarija, svaki put si sve lepša.
Sangu, imaš li vesti?
Imam.
Ceo svet se raspada.
Ne putujte nikuda.
O, ode Francuska.
To je Venecija. Francuska je...
Pardon. -Sangu, kakvu vest nosiš?
Ne za tebe, kraljice. Za princa.
Poruka od Vlada.
Vlada?
Šta je rekao? Šta, šta, šta?
Pa nisam još otvorio!
Imam dobru i lošu vest.
Dobra je ta da je Vlad oteo dete.
To je dobra vest? -Da.
Bar znamo ko je.
Šta da je pisalo:
"Ovde Pedro, oteo sam dete." Koji Pedro?
Zamislite.
Eto, korak smo bliže.
A loša vest?!
"Dođite po malog."
To nema smisla.
Zašto bi ga Vlad oteo?
To je sigurno klopka.
Nije mogao da podnese poraz i onda je poludeo.
Od Osmanlija?
Ne, od mene.
Na severu.
Ljut jer je je moja bivša, Karen, izabrala mene umesto njega.
Ovo je njegov plan.
Rekao je Mađarima da ubiju Karen.
Francuzi... -Daj.
I tačka na "i" je zatim bila otmica bebe.
I to je to?
Da čujem tebe, Sion?
To mi je prvo palo na pamet. Hajde!
Sangu?
Znaš šta ti je činiti.
Ne znaš? -Ne.
Prinče, dobro da si mi rekao! Učinio bih nešto drugo.
Kraljice.
Kuda te zove?
Nažalost, nećete nikad saznati.
Šta radiš, idiote?
Hašarija, ovo rade veliki carevi.
Veliki carevi kao ja i Mehmed Osvajač
nikome ne kažu da idu u kampanju.
Kuda onda idemo?
Ubiću te! -Šalim se! Naravno da znam.
Ali reći ću samo tebi.
Orione, Larg.
Okupite sve koji su voljni i sposobni da se borite uz mene.
Da, Vaše Visočanstvo!
Najvažnije je pitanje imamo li resursa za ovakav poduhvat?
Ne brini se, kraljice.
Donesi!
Šta je to? Novac?
To sigurno nije stekao radom. Shvatate li šta je uradio?
Verovatno je pokrao neke ljude.
Iako, ko im je kriv kada ne paze?
Skroman poklon za kraljicu Bongomije.
Dobro. Ionako se ne usuđujem da pitam otkud ti to.
Brate, pripremi nas za rat pomoću toga.
Da, kraljice. Glupača.
Prvi put vidim narod tako spreman za borbu.
Ljudi mi čak daju vetar u leđa.
Dobro. Sve je spremno?
Da, kraljice. Princ to lično rešava.
Znam. Zato sam i zabrinuta.
Nije izašao iz kovačnice. Mislim da je svakoga prekrio oklopom.
Nisam znao da je toliko ljudi u Bongomiji.
Prava rulja!
Želim da im budem dobar vođa.
Bez brige, kraljice.
Drukčije ne može biti. -Oče?
Čast mi je da se borim za svoju kraljicu.
Čast je i meni, oče.
Jao, moja kćerkica je odrasla!
Postala je velika, prelepa kraljica.
Cela zemlja je uz nju i ide u rat.
Pokaži mami kako se boriš!
Mama, već smo se pozdravile u dvorcu.
Ma ne, pa idemo zajedno.
Neće moja kćerka sama u svoju prvu borbu.
Šta radiš? Nije ovo matura!
Kraljica je u pravu.
Reci kraljičinoj majci da nam ne treba to da je spasavamo na bojnom polju.
Reci kraljičinom ocu da moja kćerka nije bezveznjakuša.
Neka misli na sebe.
Gde su?
Bili su ovde.
Larg, reci!
Da, kraljice, sve je bilo puno ljudi.
Neko je tamo.
Gde? -Drž'te ga!
Hajde! -Stani!
Hajde! -Ovamo dođi!
Ne beži!
Dođi! -Stani!
Ovamo!
Dođi.
Pustite me, molim vas.
Kuš! -Kraljice!
Oprostite mi, kraljice.
Ništa nisam skrivio.
Molim vas! Kunem se.
Šta se dešava? Otkud ti nakit?
Od mene!
Treba mi odmora.
Čekaj, dao si
ratni plen ljudima?
Da.
Tako je, striče! Pa šta?
Nije važno.
Želeo sam da ih razvedrim!
Idiote, pa to je bilo za vojnu opremu!
Hašarija, zaista si naivna.
Budi strateg, mala.
Zamisli da si Vlad. Suočena si s vojskom
koja je skockana.
Prekrivena nakitom.
Vojskom koja se brine o higijeni.
Svi su prekriveni nakitom. Od šoka ćeš pomisliti:
"Sigurno su porazili sve vojske
i moraju da nose plen jer ne znaju više kuda bi s njim."
Eto! U debeloj prednosti ćemo ući u ovaj rat.
Kraljice. -Idiote!
Idiote jedan! -Da, dođi.
Završiću u zatvoru zbog ubistva brata!
Kraljice.
Ne umaraj se bez veze.
Ništa ne osećam.
Imam najjači oklop na svetu.
Rastopio sam sva vrata,
prozore, ramove, dimnjake, posuđe i mačeve u zemlji.
Zato si celo jutro bio u kovačnici?
Pametno. Zar ne, Larg?
Nego, gde su svi?
Pobegli su sa zlatom.
Šta je, Hašarija?
Klanjali su ti se ovde.
Jedva su čekali da poginu za tebe.
Šta se dogodilo?
Pobegli su s kojim dukatom?
Ljudi su takvi.
Eto, gde je onaj tip?
Vidite?
S razlogom ne žive u raskoši.
Naučićeš.
Princ je u pravu.
Bez brige, prvi dani kraljevanja puni su nedaća.
Mene su napali Mađari.
Tako je.
Setite se mojih prvih dana.
Mađarski princ odmah je došao. Tako ti je to, Hašarija.
Misli na rezultat.
Kako je cela vojska ovde, možemo da idemo.
Prva stanica - šuma Đerdap! Ja vodim.
Nebesa, pomozite.
Odmor!
Treba ti pomoć? -Hajde!
Hajde.
Dovedite konje.
"Jedne večeri u šumi Đerdapa
pre rata..."
ŠUMA ĐERDAP
Orione!
Orione?
Onesvestio se.
Orione?
Jesi li dobro?
Orione?
Jesi li dobro, Orione?
Orione?
Kako može da bude dobro? Onesvestio se od gladi!
Već tri dana ne znamo kuda idemo
samo zato što je ovaj idiot rekao da idemo u Đerdap!
Kako je ovo kampanja?
Zašto sam postala kraljica?
Dobro ti ide, kao i sve što radiš.
Ponosim se tobom.
Mama, znam šta radiš.
Poštujem te, ali prestani. Samo me još više rastužuješ.
Ništa od ovoga se ne bi dogodilo da princ nije poklonio plen.
Ova kampanja je kao odmor s roditeljima!
Ni vojsku nemam!
Orion je mrtav.
Šta? -Šta?
Samo se šalim.
Svi smo nervozni.
Našalio sam se da nas razvedrim.
Nije bilo umesno, izvinite.
Iako, ni ja...
Ni ja nisam dobro.
"Šta mi se dogodilo?"
Orione.
Ne, ovo neće ići.
Larg, stavi Oriona iza sebe.
Poješćemo njegovog konja.
Reci ocu da neću jesti konja.
Reci majci da onda može da smisli bolju ideju.
Reci ocu da ne jedem konje. Neka on jede.
Ja...
Mislim da neću preživeti.
Larg.
Ako umrem,
pojedite me i nastavite.
Sve za Bongomiju.
Hvala ti, Orione.
Hvala ti.
Sram vas bilo!
Naročito tebe! -Orione!
Shvataš li šta si učinio?
Bio je to test!
Test!
Kako možeš da jedeš ljude?
Kako?!
Ne možete me pojesti! Ne možete!
Neću vam dati!
Niko neće jesti Oriona.
Uglavnom... -Dosta, Larg!
Počeo si da sliniš!
Orione, vređaš me.
Super.
Gladni smo.
Ne znamo gde smo.
I moramo da prenoćimo u šumi Đerdap.
Sada nam treba čudo.
Nebesa su te čula, oče.
"Hola, amigos!"
Možeš da putuješ unatraške?
Ma, naviknem se.
Da, navikneš se. Sad me i ne gledaš.
Ne ljuti me. Gledaš tužno u daljinu.
Kao da duboko razmišljaš o nečemu.
Žena mi je na pameti.
O, lepo.
Robe, ljubav je divna. Ja je nisam doživeo.
Zaista je toliko voliš?
Imaš napad?
Stidim se, gospodaru.
Ne stidi se više preda mnom.
Ali razumem te.
Iako si rob, i dalje si donekle čovek.
Imaš osećanja.
Nedostaje ti?
I te kako. Život bih dao da je ponovo vidim.
Tako će verovatno i biti.
Zašto?
Za tako glupe ljude previše smo puta prevarili smrt.
Slutim da ćemo ovaj put nadrljati.
Pa šta? Pogledaj nas.
Neka.
Za njenu ljubav se isplati umreti.
Znaš koliko me je to ganulo?
Putuješ s ciljem i ljubavlju u srcu.
Divno.
Ti si kao zaljubljeni vitez.
Ali budi realan. Možda su je strahovito ubili.
Molim? -Da.
Vlad je manijak.
Možda će nam reći: "Žena? Treba vam? Ubio sam je."
Pripremi se za to. -Neće.
- Zašto bi to učinio? - To je samo mogućnost.
Nisam rekao da će biti tako!
Skloni te negativne misli iz glave!
Nisam ni pomislio na to dok vi to niste spomenuli.
Šta? I naši idioti su ovde.
Hej, kočijašu!
Pomozi mi.
Ne mogu da izvučem stopalo, stani!
Gospodaru, zašto ne... -Ne skidam ga!
Hajde.
Ne verujem!
Zaista ne verujem. Vidiš li ti ovo?
Moja bongomijska porodica.
Nije ni čudo što kažemo da Bongomijci ne povređuju porodicu.
Puna tri dana nije me bilo! Zašto se niste pitali gde sam?
Gde si bio tri dana?
Pola dana odavde je svratište. Tamo smo prenoćili.
Jeli smo srnetinu i pili vino.
Spavali smo u toplim krevetima.
Vlasnik nam je ujutro pozvao kočiju.
Kraljica te je nešto pitala. Odgovori!
Odgovorio sam, pseto! Da ti spelujem?
Kako to misliš? Odakle ti novac?
Sangu je pokrao Van Dajka u Osmanlijskom carstvu.
Dao mi ga je.
Ti imaš novca, a mi gladujemo?
Gladujete, Hašarija?
Ne vidite celo jagnje pred sobom?
I rekao bih vam to kod kuće
da ste hteli da me slušate.
Uglavnom, čeka nas rat.
Žele da se svađamo. Nemojmo.
Ostanimo motivisani.
Ubiću te!
Dajte da ga ubijem!
To je najbolje za Bongomiju!
Ne, čekaj malo... -Mama.
Pustite je.
Hajde, da te vidim!
Misliš li da mi išta možeš u neuništivom oklopu?
Prinče, daj, ali pokušavamo da zaspimo.
Oprosti, striče.
Danas sam spalio lice.
Zato jaučem.
Ne padam svaki dan u vatru. Boli.
Ja zarađujem svojim licem!
Nikad nisi ništa zaradio jer nikad nisi radio.
Do sada.
Trebalo je da izgoriš.
Da, trebalo je da ga pustimo da se lepo ispeče u oklopu.
Larg bi ga već pojeo. -Orione.
Znam da ne spavate.
Zašto onda žmurite?
Mislite da me možete prevariti? Niko dostojanstven ovde ne može da spava.
Eto. Dajte imajte razumevanja.
Opekao sam se. Vi se niste opekli, pa ne saosećate.
Hašarija se opekla kao dete.
Ja? -Da.
Sećam se.
I to supom, kraljice. To mi je bila prva godina u vojsci.
Ne zovi tu šaku jada vojskom.
Da, sećam se.
Kako si vikala, Hašarija!
Kako se to dogodilo?
Kraljice, taj dan si otišla u kuhinju.
Bila si nestašno dete.
Da.
Nisi bila dovoljno visoka, pa si stavila ručicu u lonac.
Tenio je mnogo plakao. -Da.
Moj brat?
Da. -Zbog mene?
Plakao? Raspao se.
"Moja sestra je izgubila ruku!" Ma, teška drama.
Očito sam bila mala.
Uopšte se ne sećam toga.
Nemam ožiljak.
Odmah smo ti stavili ulje i šećer.
Tako su to nekada lečili.
Dobra stara vremena.
Da, zaista su bila dobra.
Sion, stavimo nešto na moje lice da mi ne ostane ožiljak.
Važi, sutra ćemo.
Lice će ti biti u redu.
Zašto? -Zato što ionako nemaš obraza!
Ta je bila dobra.
Kako je kučka odgovorila!
Da, dovitljiva je na tatu.
Nemam obraza, kaže!
Svaka čast. -I ja sam takav.
Ne verujem da sam toliko sličan svojoj rođaci!
Laku noć, ljudi. Budite tihi.
Sutra nas čeka rat.
Ima ih barem...
Sedam, osam.
Jao, striče.
Vrhovni matematičar Bongomije!
I astronom si, možda?
Je li sada dan ili noć?
Da imamo još jednog, mogli bismo da ih razbijemo.
Ma, ne bismo.
Bilo bi bolje da nas je mnogo više.
To su očito dobro obučeni vojnici.
Uostalom, neki od nas i ne znaju da se bore.
Govoriš o meni?
Ne, gospodarice.
Ne bih nikada! Ja...
Sram te bilo!
Ali nisam iznenađen.
Juče je hteo da me pojede. -Kuš!
Dosta!
Niko se neće boriti.
Došli smo radi razmene talaca.
Ali mi moramo onda njima nešto da damo.
Šta ćemo im dati za bebu?
Moje srce.
Daću srce Vladu.
Imam plan, ali najpre moram da uzmem svog sina.
Ženo!
Došao sam po tebe!
Robe, znala sam
da ćeš doći po mene!
Naravno!
I život bih svoj dao!
Molila sam se svake noći
da ne umrem pre nego što te vidim!
Ženo!
Sve za ljubav!
Je li on poludeo?
Nešto sam loše rekao?
Jesi li gotov?
Jesam.
U redu, ideš sa mnom.
Pogledaj me.
Bez obzira na sve, niko od vas neka ne dolazi.
Čekaćete ovde.
Zašto?
Treba mi Vlad nasamo...
Idiote! A šta misliš?
Da ne poginete!
Upravo vas gledam.
Niko od vas nema oklop od čak 87 mačeva.
Niko...
Niko mi neće ukrasti sina.
Ali...
Gospodaru!
Pao sam preko kamena?
Je li dole kamen? -Jeste.
U redu.
Vrati se na mesto.
Vidi, vidi, vidi...
Moj stari drugar, Vlad od Vlaške.
U kurac...
Jesi li dobro?
Hvala.
Neuništiv oklop ima svoje mane.
Tako i besmrtnost ima svoju cenu, Vlade.
Istina.
Sada sam neuništiv.
Nesalomiv.
Ne možeš me slomiti...
Rastrgnuti...
Ne možeš me... Ali dobro!
Šta ti je s licem?
Borio sam se protiv zmaja.
Pao sam u žar. Nevažno.
Došao sam po sina.
Da, znam da ćemo se boriti.
Shvatam. Želiš rat.
Izvoli. -I dobićeš ga.
Evo.
Uzmi.
Uzmite i nju.
Šta se dešava?
To je to? -To je to.
Vlade, glup si ko ćuskija!
Zašto si me pozvao ako si nameravao odmah da mi ga daš
iz straha?
Mogao si da mi ga pošalješ s pratnjom.
Prešao sam dalek put!
Znam da se bojiš neuništivog oklopa. Vidim ti u očima.
Razrogačio si ih. Razumem.
Ali ne mogu da ga ne upotrebim. Toliko sam ljut na tebe da bih...
Gospodaru, ako se ovo zaista dogodilo, možemo li da idemo?
Jesi li ti modni dizajner?
Misliš da ne bih svom kovaču rekao
da želim neuništivi oklop s dubokim dekolteom?
- Zašto si to uradio? - Pa pokidao je gvožđe!
Možemo li da idemo?!
Šta je to bilo?
Znaš šta, Vlade?
Verovatno poslednje što ćeš ikada čuti.
Šta to znači?
Pitao sam te nešto kada smo se upoznali.
Sećaš li se?
Vreme je da mi odgovoriš.
Ovo je kraj puta, Vlade Drakulo.
Kao dečak sam čuo lepu poslovicu u osmanlijskoj palati.
Koliko god lovac trikova ima, medved zna izlaz iz svakog.
Ali ko se na kraju izvuče?
Prinče, hvala što si mi ga doveo.
Jesi li znao?
Šta, sultanu?
Da će Vlad dovesti vojsku?
Pa to me vređa!
Nakon Vladove poruke Sangu sam poslao vama.
Igraš za obe strane?
Ne, ja ne znam ni za jednu da igram.
Zaboravim kome šta obećam.
Ovo nije dobro.
Nimalo.
Tip me je otvorio kao pismo.
Jede li taj kamenje? Molim?
Šta?
Ništa. Ne želim da vam smetam.
Sutra u zoru,
na lošem terenu,
vodiću bitku
protiv jake vojske za koju ne znam kolika je.
Zbog tebe sam u ovom položaju.
A šta ćemo sada?
Možemo da im pošaljemo poruku.
"Hajde da se borimo sledećeg meseca."
Možemo i da pobegnemo dok spavaju.
Neće nas čuti ako budemo tihi. Umorni su.
Otići ćeš kod njih.
Dostavićeš im poruku.
Ko? Ja?
Reci im
da im dajem jednu priliku da se predaju Osmanlijskom carstvu.
U redu.
Razmišljam naglas.
Ako ima ovaj plan ne bude imao smisla, šta onda?
Onda se verovatno nećeš vratiti s porukom.
Ako se ne slože, ubiće te.
Koji ti deo plana ne odgovara?
Ma, sve mi odgovara.
Idem ja polako.
Izvinite.
Sultanu, ako poginem i ne vratim se kako ste rekli,
znajte da mi je bila čast da upoznam velikog vladara poput vas.
Kuda?
Samo pravo? Kako da...
Pitaću nekoga.
Sultan Mehmed želi da se predamo.
I ti si ugrozio svoj život kako bi dostavio tu poruku?
Uz to smo ga uhvatili
u situaciji u kojoj verovatno nije želeo da bude.
Uvežbali ste ovo?
Kao: "Ti kažeš ovo, a ja ću ovo."
Naučili ste to napamet?
A ovaj idiot samo sedi u tišini.
Ne iskušavaj sreću.
Da nije kraljice Mirin, odmah bih te skratio za glavu.
Pa i na severu si skratio nekoga za glavu.
Hvala, usput.
Grozna si majka, ali pametna kraljica.
Prinče, ne zahvaljuj se meni.
Nego kome?
Aha! Tenio, naravno.
Tvoj omiljeni sin, Tenio.
Čestitam, brate. Sada vladaš Venecijom.
Drago mi je.
Zašto ti je drago?
Napokon imaš presto radi kog se isplati izdati porodicu.
Zato mi je drago.
Ja sam izdao porodicu? -Da.
Eto, sve po starom.
Šta ćeš da radiš?
Da pobiješ svoju porodicu?
Imam samo jednu porodicu i ona je ovde.
Uostalom, to se tebe ne tiče.
Nismo ovde samo radi beznačajne zemljice poput Bongomije.
Zato uzmi svoju dragocenu porodicu i idite.
Dajem ti jednu priliku.
Ili?
Ili ću te sutra smatrati neprijateljem na bojnom polju.
Učiniću ti ono što činim neprijateljima.
Jao.
Zaista?
Zaista.
Ubićeš me, brate?
Prinče, idi.
Poslušaj me jedanput u životu i povedi sve sa sobom.
Prinče moj, molim te.
Poslušaj Tenija.
Nije me briga za druge, ali barem ti idi.
Ako si zaboravio...
Bongomijci smo.
Ne povređujemo porodicu.
Vidimo se sutra ujutro na bojnom polju.
Sve je okupio i hvali se. Idiot.
Kaže ovo, pa ono. Ko te pita, budalo?
Šta sada da kažem sultanu?
Da mi bar skrati muke!
Sultanu, potrudio sam se.
Nisu hteli da me poslušaju.
Prinče, drago mi je što te vidim.
Kapetan Van Dajk.
Sultanu, sever je s vama do poslednje kapi krvi.
Budući da si se vratio živ,
pretpostavljam da su prihvatili?
Baš i nisu, sultanu.
Bog zna da se želje srca mog uvek obistine.
Neka pobeda bude naša
i neka ih sutra snađe gnev Božji.
Bože, blagoslovi našu bitku.
U redu.
Vreme je.
Striče?
Zar ne ideš?
Dobro mi je ovde.
Aha, ti si glavni? Super.
Tako je, gospodaru. Bez brige.
Kukavice! Uvek se bojiš nečega!
Opet ćeš se sakriti kao pacov i ispaljivati strele?
Gde je Sion?
Bez brige, ona i naslednik su na sigurnom.
Želiš li da kažeš nešto?
Francuskoj kraljici?
Ne želim.
Pa, mogu ja da joj kažem:
"Vratio se ženi i detetu. Nije ih ostavio u suzama.
Pusti ga, kučko!"
Zla si osoba, znaš?
Idiot.
Hašarija!
Kćeri, ne mešaj se. Neka odrasli to reše.
Joj, tata!
Važi, kćeri?
Sultanu Mehmede.
Dakle, to je to?
Nadam se.
Šta to znači?
Da se nadam da nećeš opet pobeći kao pacov, Vlade.
Nisi se promenio.
Kada nešto želiš, ideš po to.
Samo se bori kao muškarac.
Ostalo prepusti meni.
Vidite?
Hoćeš li se tako smešiti
kada te budem davio na bojnom polju?
Reći ću g. Osvajaču za tebe.
Tenio, izdajniče!
Seronjo! Govnaru!
Larg, hvala ti na tom slobodnom izražavanju.
Svi se više-manje slažemo s tobom.
Idemo. -Gade!
Kukavico!
Kralj koji je prodao porodicu!
Larg.
Pođimo. -Vaše Visočanstvo, besan sam!
I to mnogo! -Shvatam. U pravu si.
Ali biću srećniji
ako gnev usmeriš na protivnike na bojnom polju.
Da! -A sada...
Smrade!
Orione, vodi Larga i čekajte me, u kurac!
Dosta mi je ovoga, hajde!
Joj, zašto ja?
Orione!
Izvinjavam se svima.
Kao prvo, čestitam na našem ratu.
Voleo bih da pre početka proverimo
ko je kome neprijatelj.
Sve ovo postaje komplikovano. Ne želim bespotrebnu zavadu.
Olakšaćemo ti.
Hajde. -Prinče, svi smo u zavadi s tobom.
Zato ćuti.
Gusaru Van Dajk, žao mi je zbog onoga u Mađarskom kraljevstvu.
Znaj da sam više puta upozorila Karen.
Znala je šta sledi.
Pogledaj dobro, kraljice.
Ovo si stavila Karen na glavu pre vešanja.
Nakon rata, tvoja glava će u ovome putovati na sever.
Mnogo laješ.
Zaboravljaš da sam ja ovde.
Gusaru.
Oprosti, Martone. U pravu si.
I tvoja će stati.
Svi zaboravljamo.
Svi osim Severa.
Videćemo.
Šta ćemo?
Koji je plan? Reci, možda možemo da ti pomognemo.
Tvoja vojska napada njih
kada vikneš: "Napad?"
Šta ćeš da radiš? Reci, ali ne sada.
Ne sada, gledaju me.
Provalili su nas. Otkaži plan.
Čitaju mi s usana. -Brate.
On je ozbiljan.
Boriće se protiv nas.
Neće, Hašarija.
Brat nam je. Bongomijci smo.
Zar ćeš ubiti brata i sestru?
Reci: "Neće biti tako, Hašarija. Imam plan."
Nismo više deca.
Nismo u bongomijskom vinogradu, u kojem smo se igrali nekada.
Odrasti.
Ti si odrastao, brate?
Jesi li veliki kao što si hteo da budeš?
Uskoro ćemo se sukobiti.
Podići ćeš mač
i ubiti mlađu sestru zbog koje si plakao kad se opekla?
Hašarija, nemoj sada.
Samo sam jednom u životu volela nekoga osim vas dvojice.
I uzeli su mi ga.
Zar ću ja biti ta koja će mi oduzeti tebe, brate?
Dobro sam shvatio?
Nemaš plan?
Koji plan?
Nemam ni razlog za život.
Došao sam da poginem!
Nadam se da će mi telo spokojno počivati ovde.
Svako koga sam u životu voleo zabio mi je nož u leđa.
Ne mogu više.
Zar i ja?
Ti nisi, Hašarija. Ti...
Šta uopšte radiš ovde? Idi!
Nadam se da će moje telo ležati pored tvog, brate.
Biće mi čast da poginem s tobom.
Hašarija...
Ponovo?
Šta ponovo?
Ponovo ćeš me ostaviti?
Siguran si?
Ona će te ovaj put povesti sa sobom?
Mama!
Deco.
Odlazi iz Bongomije tik pre zore.
Kada se vraćaš?
Ne vraćam se.
Odrasli ste sada. Prepuštam odluku vama.
Želite li da pođete sa mnom?
Ja ne idem. Nemoj ni ti, mama.
Mi smo Bongomijci. Mi ne...
Ja idem.
Brate, zar ćeš me ostaviti?
Prinče, oprosti. Ne mogu mamu da ostavim samu.
Tenio, onda budi u zoru kod južne kapije.
Vidiš...
Ovo nije prvi put da si me ostavio, brate.
Možda ćeš ovaj put uspeti.
Srećan sam što imam sina poput tebe.
Oprosti što ti nisam dala sina.
Brate, mog oca su ubili!
Živeo! -Došlo je naše vreme.
Ako je odluka teška...
Brate, bez obzira na sve,
ti si moj junak.
- Teško je to breme. - Zar ćeš ubiti princa?
Jedna nosi bebu...
Znam šta radim.
...a druga veliku tajnu.
Nadam se da ćeš naći to što tražiš.
Moraš se rešiti tereta.
Vi ste samo sirota deca koja misle isključivo na sebe.
Poseban si, Tenio.
Šta god da zaslužujem...
Tenio i ja čuvali smo Bongomiju...
O moralnosti će nam žena bez morala?
Uvek to uradiš kada "prokuvaš".
Brate, već si me jednom ostavio.
Ubićeš me? Možda ćeš i uspeti.
Ubićeš me?
Prinče!
Šta si učinio?
Hašarija, pogledaj me! Molim te!
Hašarija?
Napad!
MEDIATRANSLATIONS