Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Gubi se! Hajde!
Hajde!
Neka bude tiho!
Što gledaš? Idi naprijed!
Hodaj, Chepe!
Dolazim.
Tri... Dva...
Jedan... Idemo!
Naprijed, Chepe!
RADIKALNO
MATAMORES, MEKSIKO, 2011.
PREMA ISTINITOM DOGAÐAJU
Cipele, odmah.
Neću ponavljati. -Dolazim!
Požurite se.
Što to radiš?
Chepe?
Chepe!
Dva poljupca, dvije čokoladne školjke,
i dva bikova oka. Koliko je to?
Dvanaest.
Danas je velik dan, zašto ne bi bilo 24?
Da, je li tako?
Mogu li?
Požuri, hajde.
Dobro jutro, ljubavi moje.
Fino ste doručkovali?
Svi osim tate. On je samo popio kavu.
Iz škole ravno kući, dobro?
Da.
Gdje si bio?
Sjedaj.
Bolje da siđeš ovdje.
Chepe, moram li ići?
Što smo rekli?
Samo nekoliko dana.
Nakon toga nitko neće dolaziti.
I onda mogu raditi s tobom?
Vidjet ćemo, Nico.
Jutro, ravnatelju. -Dobro jutro.
Ostani blizu drugih.
Gle! Igračke! -Vrati se!
DOBRO DOŠLI NATRAG, UČENICI!
Tišina!
Tišina, molim.
Tišina je temelj poslušnosti.
Poslušnost je temelj discipline,
a disciplina je temelj učenja.
Dakle, idemo ponoviti pravila. Može?
Da!
Dobro jutro! Donio sam dovoljno za sve.
Drago mi je što vidim da su svi...
G. Juárez?
Pa, gotovo su svi ovdje.
Kao što znate, gđa Álvarez rodila je dječaka
i prije dva dana odlučila je biti kod kuće s njim.
Srećom, našli smo g. Juáreza.
On je odavde, iz Matamorosa
i ljubazno je prihvatio posao u zadnji trenutak.
Ako diše, primljen je.
Uglavnom, sve već znate, pa ću biti kratak.
Iako je osnovna škola obvezna i besplatna,
više od polovice šestaša nije prešlo u srednju. Podbacili smo.
Na državnoj maloj maturi na samom smo dnu.
S druge strane, to već sigurno svi znate,
ove godine odobrili su poticajni bonus
za sve koji postignu određene rezultate.
Ako nas to može motivirati da samo malo bolje radimo svoj posao...
Ne zaboravimo na našu djecu, dobro?
Pa... Neka nam ova godina bude dobra!
Osjećate li taj miris? Miriše na nešto...
Miriše na... Smeće.
Požurite! Brzo!
Nema puno vremena! -Što se dogodilo s klupama?
To nisu klupe. -Zašto su okrenute naopako?
To su čamci za spašavanje!
I to nije pod...
To je ocean!
Svaki čamac može primiti samo isti broj ljudi.
Tko ne uđe u čamac, utopit će se!
Ali dobro pazite,
jer ako neki ima više putnika, potonut će
i svi na njemu utopit će se.
Nas je tu 23, a samo je šest brodova,
pa vi brojite. Spremni? Idemo!
Pet, četiri...
Ukrcajte se! Tri, dva...
Jedan!
Hajde!
Ne brinite se! Ja ću vas spasiti!
Upomoć!
Upomoć! Molim vas, pomozite!
Pomozite mi...
A sad, osam brodova!
Koji se vrag ovdje događa?
Tu je još jedan zadnji putnik! Spasite ga!
Pet, četiri, tri, dva...
Ne, predebeo je! On neće plutati!
On će potopiti čamac!
Čekaj, čekaj...
Zašto bi ga on potopio?
To je zanimljivo pitanje.
Zbog čega čamac pluta?
Ili što određuje koliko težine brod može nositi?
Zna li tko?
Nitko?
Znate li vi?
Ne... -Ni ja ne znam.
Da, ni ja.
Gdje nalazimo odgovore na stvari koje ne znamo?
Možda internet?
Vjerujem da tu imamo računalnu učionicu? -Da.
Trenutno nije u funkciji.
Ok.
Gdje još možemo naći odgovore?
Pitamo učitelja.
To smo pokušali, ali vidjeli smo da mi baš i ne znamo puno.
A knjige?
Je li knjižnica u funkciji?
Idemo u knjižnicu! Idemo!
Gdje je knjižnica?
Hajde, idemo!
Mogu li vam pomoći? -Da, molim vas, gđo... Florita.
Danas nemamo zakazanih razrednih posjeta.
Danas nemate ništa zakazano.
Prema pravilniku o posjetu treba nas obavijestiti barem jedan dan unaprijed,
kao i navesti željene materijale.
Da, ali bit ćemo brzi. Gdje su enciklopedije?
Tu iza, ali... -Dođite!
Ovuda. -Hej!
Bez trčanja, molim vas!
1974.
Po što smo došli?
Čamci, brodovi...
Čovječe, nema Č.
Nema Č. Gdje još možemo pogledati?
A P, za plutanje?
Znate što?
Ne treba nam enciklopedija.
To možete sami otkriti.
Recite mi.
Što mislite, zašto...
Zašto stvari plutaju?
Itko?
Bilo tko! Samo pokušajte pogoditi.
Nije bitno ni ako ste u krivu,
bitno je da pokušate.
Zapravo, bilo bi mi draže da pogriješite.
Da, jer kad pogriješimo,
naučimo gdje smo pogriješili.
I to nam odmah pomaže da naučimo što je točno.
Ali kako ćemo dobiti dobre ocjene?
Zašto su ocjene bitne?
Potrebne su nam dobre ocjene da bismo maturirali
i da nam se roditelji ne bi ljutili.
Samo zato?
Dobro, to je lako.
Od sad svi imate pet. Ok?
I na kraju godine, kad dobijete svjedodžbe,
ondje ćete svi naći svoju peticu.
Obećavam.
Stvarno. Dobro?
Sad se možemo posvetiti bitnim stvarima.
Tko želi prvi pogriješiti?
Hajde, tko?
Nitko?
Jeste li ikad imale takav sat?
Nikad nisam imala takvog učitelja.
Što smo trebali naučiti? -Očito o čamcima.
Misliš?
Prošeći s nama, Romeo. -Što je?
Ne brini se, znam čuvati tajnu.
Ne, samo...
Jesi li primijetila da je Paloma nekako drukčija ove godine?
To se zove pubertet.
Teško je, zar ne? Moglo bi biti pravo srebro.
Možete zamijeniti zrcalo.
A i zadržat ću ga.
Što želiš za njega?
Misliš da je to mislio?
Zašto bi lagao o tako nečem?
Sjećaš se što je rekao? Želi da griješimo.
Ako ne moramo biti u pravu, u redu je biti u krivu.
A ako je u redu biti u krivu, ne možemo dobiti lošu ocjenu.
Nikad prije nisam dobio pet.
Tata, tvoj nos.
Nije to ništa.
Pomozi mi da istovarim.
Ok.
Petnaest minuta crtića dok radim ručak
i onda je vrijeme za zadaću.
Zar ne radiš noćnu, mama?
Zašto si budna?
TEST TRUDNOĆE
Nico!
Ljepotan.
Prvi dan škole... Kako je prošlo?
Prošle su ga godine suspendirali prvi dan, zar ne?
Nije to za njega, kao i njegov brat.
Ne može biti miran, uvijek u pokretu.
To je moj Carlitos.
Zuri kroz prozor, crtkara, tuče se...
Sve samo da ne sluša, imam li pravo?
Ali u redu je, Nico. Imaš nas da se brinemo za tebe.
Želiš li učiti iz knjiga...
Ili želiš učiti iz života?
Tu je prava škola, zar ne?
Moramo krenuti. -Samo malo.
Neka on nosi.
G. Juárez.
Nije vas bilo jutros na sastanku.
Da, bio sam...
Morao sam puno toga presložiti u učionici.
Da, vidio sam.
Imate nešto protiv namještaja?
Ne, samo nekog.
Poput vašeg stola, na primjer.
Samo mislim da mi stol nije potreban.
Morate imati stol. Svi ga učitelji imaju.
Postoji li neko pisano pravilo da ga moram imati?
To nije pisano pravilo,
ali kako će djeca znati tko je glavni?
Tko je autoritet?
Recite mi...
Ako pretvorite učionicu u igralište, što je sljedeće?
Pretvorimo igralište u učionicu?
Koja je vaša priča, profesore? -Kako to mislite?
Znate kako zovu ovo mjesto?
Škola kazne. -Točno.
Da.
I vaše je ime bilo prvo na listi transfera.
Jedino ime, zapravo.
Vi ste tražili da dođete ovamo.
Zašto?
Pa...
Možda sam lud?
Bježiš od nečeg.
Ne, samo želim pokušati nešto drukčije.
Kao što?
Ne znam.
Još uvijek pokušavam to dokučiti.
Pa možda je ovo mjesto za to.
Na koncu, svima se živo fućka za to što se ovdje događa.
Samo vas jedno molim. Ne dirajte u osinjak, ok?
Ne, zašto bih...
Neću.
Stol...
Ostaje unutra.
Hoćete li mi pomoći da ga vratim?
Hajde...
Hej...
A što je bilo s računalnom učionicom?
Postavili su ih prije četiri godine
i dva mjeseca kasnije ukrali su ih.
To je bilo prije četiri godine?
I tu nema drugih računala?
Jedino koje radi u mojem je uredu.
Dobro došli u osnovnu školu José Urbina López, g. Juárez.
MEGAJAHTE BOGATIH I SLAVNIH
Što je to bilo?
Što je ovo?
Našla sam to na smetlištu.
Trebala si to tamo i ostaviti.
Što nam koriste takve fantazije?
Hajde, uđi.
Sjednite gdje god želite, tu nema određenih mjesta.
Zapravo, ni ne morate sjesti ako ne želite.
Što to radi?
Brže, uđite!
Ovdje ćemo svaki dan raditi fantastične stvari.
Ali ako zakasnite, propustit ćete ih.
Jeste li čuli priču o magarcu koji je pao u bunar?
Ne?
Ispričat ću vam.
Jednog je dana jedan magarac pao u vrlo dubok bunar.
Čudom mu nije bilo ništa, ali nije mogao izići.
Njegov vlasnik, farmer,
zaključio je da bi njegovo spašavanje bilo vrlo skupo
i da magarac ne vrijedi dovoljno.
A kako je bunar presušio i bio je opasan za njegove druge životinje,
odlučio je da ih oboje zatrpa.
I magarca i bunar.
Pa je počeo bacati zemlju u bunar.
Zemlja je padala na magarca, koji je njakao,
ali farmer se nije obazirao i nastavio je zatrpavati.
Nakon nekog vremena, magarac je prestao njakati.
Farmer je mislio da je životinja mrtva,
ali morao je napuniti bunar kako nitko drugi ne bi upao.
Pa je nastavio ubacivati zemlju.
Zamislite njegovo iznenađenje kad je iznenada ugledao
vrške ušiju kako vire iz bunara.
Lopatao je zemlju sve brže i brže,
i polako se pojavila magarčeva glava, otresajući zemlju.
Umjesto da dopusti da ga zakopa,
magarac je iskoristio ubačenu zemlju da stane na nju
dok humak zemlje nije bio dovoljno visok
da je mogao iskočiti iz bunara.
Odsad, svi mi ćemo biti kao taj magarac.
Bez obzira na to koliko se zemlje i sranja baci na nas,
nećemo dopustiti da nas to zakopa.
Otrest ćemo to i iskoristit ćemo to
da postanemo najbolji učenici na svijetu.
Ali postoji jedno što te može zaustaviti,
ako mu dopustiš.
To si ti sâm.
Dobro, jasno mi je da vam je možda teško vjerovati u sebe
kad ima djece vaše dobi u svijetu
koja mogu rješavati jednadžbe u naprednoj matematici,
koja skladaju simfonije ili čak izrađuju robote.
Kako bi učenici u OŠ José Urbina ikad mogli takvo što,
kad nemamo računala, internet...
Katkad nemamo ni struje.
Ali znate što?
Ništa od toga nam ne treba. Ništa.
Ono što vama treba, svakome od vas,
vi već imate.
I to se zove...
Potencijal.
Na vama je hoćete li ga iskoristiti. Ja vas ne mogu prisiliti.
Ni vaši roditelji.
Na vama je da odlučite želite li ga upotrijebiti
i kako ga želite upotrijebiti.
Zato idemo ovako,
odsad neću ja odlučivati što ćemo učiti,
vi ćete. Dobro?
Zato mi sad recite
što želite učiti.
To može biti bilo što, baš bilo što.
Što želite učiti?
Ma ništa.
Nitko? Ništa?
Savršeno.
Onda mi je lako.
Onda ćemo samo ovdje sjediti...
I učiti ni o čemu.
I ako želite, možemo tako cijelu godinu.
Što je ovo bilo?
Tko je to bio?
Nitko?
Na tri, želim da svi podignu svoju olovku.
Jedan, dva, tri!
Dođi ovamo.
Da, ti iza. -Ja?
Da, ti. Dođi.
Kako se zoveš? -Nico.
Ja sam isto nekad bio razredni klaun, Nico.
Uvijek su me kažnjavali.
Dat ću ti jedan savjet.
Nikad se nemoj promijeniti.
Da?
Ne morate dizati ruku. Kako se zoveš?
Donovan. -Da, Donovane?
Ja bih rado i dalje učio o brodovima i čamcima.
Dobro. Je li još tko razmišljao o našim čamcima od jučer?
Shvatio sam da će katkad ljudi umrijeti
i mi tu ništa ne možemo.
I to je život.
Opa, duboko. "Mi tu ništa ne možemo."
Znači, trebali bismo ih samo pustiti da umru?
Da? -Ja sam Lupe.
Ne moraš dizati ruku.
Ne slažem se da ne možemo ništa učiniti.
Mislim da treba učiniti koliko god možeš.
Moraš učiniti koliko god možeš za sve za koje možeš.
Vrlo dobro.
Upravo si rekla istu stvar
kao i jedan od najvećih svjetskih filozofa.
On se zove John Stuart Mill.
Možda bi ti mogla biti filozofkinja. -Što je filozofkinja?
To je netko tko proučava filozofiju.
Koja je način istraživanja
ili govora o kompliciranim i dubokim životnim pitanjima,
koja često ne razumijemo.
I to nam pomaže da odijelimo dobro od lošeg.
Ali mene zanima zašto brod pluta.
Joj, da.
Jeste li ramišljali zašto bi čamac potonuo da se ravnatelj ukrcao?
Jer je on debeo.
Bravo!
Nisi digao ruku, bravo!
Vrlo dobro, hvala.
Ali reci, Nico. Zašto bi brod potonuo jer je on debeo?
Možda zato što je pretežak?
Znaš li da debela osoba bolje pluta na vodi
nego mišićava osoba iste težine?
Ne?
Može li mi netko reći zašto je to tako?
Zašto?
Ovo je teško, ali znam da vi to možete.
Razmislite. Mislite...
Tko želi pokušati pogoditi? Ili možda ovako:
Ako napušem balon,
zašto on pada kroz zrak, ali pluta na vodi?
Sjetite se da neki debeli pluta bolje
od mišićavca iste težine.
Zašto?
Jer su različite veličine?
Znači, zbog veličine. Možda.
Što ako uzmem kuglu za kuglanje koja je iste veličine kao moj balon
i oboje ih bacim na vodu?
Kugla bi potonula, teža je.
A balon bi plutao. -Ali kako?
Ako su iste veličine?
Znači, je li veličina ili težina?
Pomoći ću vam.
To ima veze s onim kako funkcioniraju razlomci.
Upravo ćemo o tome danas.
Razlomci, dijeljenje i ostatci.
Da vidimo...
Sjećate se igre s čamcima?
Recite mi, što su bili ostatci?
Razmislite.
Putnici koji nisu stali u brod?
Točno!
Putnici koji nisu stali u brod i utopili su se.
Bravo!
Vi ste toliko pametni da mislim da vam nisam ni potreban.
Zato ja idem nešto popiti
i vraćam se za 30 minuta.
Siguran sam da dok se vratim, imat ćete sve odgovore.
Želi li tko što? Ne?
Odmah se vraćam.
Mišić je teži od sala. -Kako to znaš?
Moja mama radi u mesnici.
Kila mesa izgleda ovako, a kila sala ovako.
Možda u salu ima zraka, pa zato pluta.
Znači, ako su jednako teški, debeli bi trebao biti veći.
Ali kakve to veze ima s veličinom,
ako veliki balon pliva na vodi, a kamenčić tone?
Jer u njemu ima zraka. -Da.
Ali veliki bi balon sigurno bio teži od kamenčića.
Znači, to je.
Debeli bolje pluta jer u njemu ima zraka.
Kao ravnatelj Chucho.
Vi ste sigurno novi.
Ja sam Arturo... G. García.
Bok, ja sam Sergio.
Sve u redu, Sergio?
Da, mislim da jest.
Djeca vas pobjeđuju.
Može se i tako reći.
Ne smijete im dopustiti da vide vaše slabosti.
Štos je u tome da ih se otpočetka disciplinira.
Da znaju tko ima autoritet.
Ja mislim da bi možda trebalo biti upravo suprotno.
Pa sretno s tim.
Hvala.
Znate koje su najmoćnije riječi koje učitelj može reći?
Ne znam.
Dakle, znate!
Ne biste li vi sad trebali predavati?
Ja ih radije pustim da uče.
G. Juárez, je li sve u redu?
Samo me zovite Sergio.
Ne biste li trebali biti na svojem satu, g. Juárez?
Da, da. -Onda?
Djeca su dobro.
Ne brinite se. Zapravo, možda su i predobro.
Ovo je jedino računalo u školi? -Da.
Mogu li ga malo uzeti? -Što, sad?
Da, ma ta su djeca nevjerojatna.
Jedva mogu držati korak s njima.
Mislio sam da će srednjoškolski nastavnik
biti kvalificiran da poučava šestaše.
Da... I ja.
Samo što oni tako brzo napreduju.
Smijem li samo na sekundu? Dajte!
Dosta, g. Juárez! Idemo.
Tri minute. -Idemo!
Oprostite, ravnatelju. Daniel plače i nikako da se smiri.
Što nije u redu, maleni? Voliš li klaunove?
Vidi! Klaunov nos.
Čemu se ti smiješ? Kako se zoveš?
Hej, vrati se! Čekaj!
I što smo naučili?
Jesmo li riješili problem?
PLUTANJE = TEŽINA/VELIČINA
Mislimo da ako su debeli i mišićavi tip iste težine,
debeli bi bio veći,
jer je mišić teži od sala.
Točno! Bravo!
Što je? Što nije u redu?
Bili smo sigurni da, ako su dvije stvari iste veličine,
onda će lakša bolje plutati.
Oboje imate pravo!
Kako to može biti?
To se zove obrnuta proporcionalnost
i vi ste dokučili oba njezina dijela.
To što smo mi zvali plutanje
jest koncept gustoće.
Gdje je gustoća jednaka omjeru mase i volumena.
Masa je druga riječ za težinu, a volumen je druga riječ za veličinu.
Kako masa raste, dobivamo veću gustoću,
ali ako volumen raste, dobivamo manju gustoću.
Je li vam jasno?
Na španjolskom, molim vas!
Ravnatelju, hoćete li nam se pridružiti? -Što radite?
Zar nije super? -Mislim, zašto ste tu vani?
To je bila vaša ideja, ne sjećate se?
Pretvoriti dvorište u učionicu.
Trebali biste imati sat iz prirodnih znanosti.
Danas bi vaš sat, koliko pamtim, trebao biti o sunčevu sustavu.
To je bio plan, ali trenutno ih više zanima fizika.
Fizika? -Da.
Koliko ja znam, nema ništa o fizici na državnom ispitu.
Ma dajte, taj ispit.
Poučavanje prema tom testu neće pomoći ovoj djeci.
Što on uopće ocjenjuje?
Učitelje.
Jeste li ikad razmišljali o tome?
Dođi ovamo.
Što si danas naučio o fizici?
Ne puno.
Mislim, ja razumijem obrnuti odnos gustoće...
Obrnutu proporcionalnost. -Da, to.
Obrnutu proporcionalnost između mase i volumena
i kako to mijenja gustoću.
Ali kako oni ogromni metalni brodovi mogu plutati...
To stvarno ne znam. Ali niste ni vi znali.
To je teško pitanje.
Teško je. -Vidim...
Tko je onda gušći?
Vi ili ravnatelj?
Siguran sam...
Da je ravnatelj puno manje gust (tup) od mene.
Vi baš volite izazivati, ha? -Uopće ne.
Iako on ima puno više mase i puno veći volumen,
da bismo znali tko je više ili manje gust, morali bismo se izmjeriti.
Kako bismo to mogli?
Ako je masa težina, zar vas ne bismo samo mogli izvagati?
Mogli bismo. Ali što je s volumenom?
Dugo puta široko puta visoko.
Duljina puta širina puta visina, ali vrlo dobro.
To funkcionira za pravilan predmet, poput kocke.
Što je s nepravilnim predmetom, poput osobe?
Koja je ravnateljeva širina? Je li to ovo...
Ili ovo?
Razmislite. Tako ste blizu.
Hajde, možete vi tol
Odgovor vam je pod nosom!
Oh, Paloma. Samo sekundu.
Vidio sam tvoju bilježnicu. Ti znaš sve odgovore,
zašto ih nisi podijelila s kolegama?
Gle, ti si stvarno sposobna i...
Svemirska inženjerka?
Molim?
Rekli ste Lupe da bi mogla biti filozofkinja.
Mislite li da bih ja mogla biti svemirska inženjerka?
Želiš graditi svemirske brodove?
Pa nekoliko astronauta prvo su bili svemirski inženjeri.
Opa...
Astronautica.
Ok.
Pred nama je velik posao.
Paloma...
Kad bi ti pokušala malo više podijeliti s kolegama,
svi bismo mogli puno naučiti od tebe.
Bi li mogla pokušati?
Zašto idemo na drugu stranu?
Mogu li ti pomoći?
Imate li knjige o filozofiji?
Filozofiji?
Ili o filozofima?
Filozofima?
Možda John Stuart Mill? -Tko?
John Stuart... -To su predmeti za fakultet.
Ne znam zašto bi čitala takve stvari u tvojoj dobi.
Dobro, hvala.
Jesi li to htjela?
Što to imaš?
Jesi li znala da možeš paliti stvari time, pomoću sunca?
Jesam. -Da, tko to ne zna...
Vidi, kakav par! Štreberica i huligan.
Idite kvragu.
Dobar dan, ravnatelju. -Dobar dan, g. García.
Ovaj novi tip, g. Juárez...
Što znate o njemu? -Pa...
Provjerio sam njegove ocjene, preporuke, uobičajeno.
To je sve? -Da.
Zanimljivo.
Jer...
Ja sam obavio nekoliko poziva...
Gdje si bio? Brinula sam se.
Valjda sam se danas sporije kretao.
Otkud to?
Ne znam. Imala sam dobar dan.
Hajde, idemo.
Pluta!
Ok, pobijedio si.
Ali što misliš, zašto pluta?
G. Juárez, nadam se da vam ne smeta.
Ni najmanje, uđite.
Izvolite, uđite.
Kako ste? Ovuda. -Dobro sam.
Prije nego što ovo ode dalje,
moram znati što vi to točno namjeravate.
Znači, nije istina da nikome nije stalo.
Moja je odgovornost brinuti se za moju djecu.
Moju djecu?
Gledajte.
Nazvao sam vašu staru školu.
Rekli su mi za incident koji ste imali tamo.
Dogodila mi se epizoda pred učenicima.
Neka vrsta egzistencijalne krize, recimo to tako.
Dobro sam.
Što vas još zanima? -Ništa.
Samo pokušavam shvatiti što vi to pokušavate napraviti.
Mislim, koja je vaša metoda?
Ne...
Nemam ja baš neku metodu.
Ne razumijem.
Jeste li za pivo?
Ne, samo sam... -Dođite, pozivam vas u svoj dom. Dođite.
Dušo? Imamo gosta.
Dobar dan. -'Dan.
Ovo je moja supruga, Laura. Ovo je moj šef.
Mislila sam da sam ja šefica.
Drago mi je.
Ja sam Chucho. -I meni.
A ovo je naše malo iznenađenje.
Zna biti malo drzak. -Da, primijetio sam.
Idem ga staviti na spavanje. Samo uživajte.
Hvala. -Oprostite.
Pitali ste zašto sam došao ovamo.
"Osnovna škola José Urbina López dobiva potporu za računalnu učionicu."
To je otprije osam mjeseci.
Piše da su sredstva već dodijeljena.
Bila su dodijeljena, ali nikad nisu stigla do nas.
Znate kako to ide. -Da.
"Stići će sutra, ne moram ih pritiskati."
U Matamorosu ne pritišćeš ako znaš što je dobro za tebe.
Naravno, da.
Čemu opsesija?
Mi smo odrasli bez računalnih učionica i pogledajte nas.
Vi imate mobitel s internetom?
Da, zašto?
Mogu li ga posuditi? Želim vam nešto pokazati.
Usput,
u mojem razredu ima jedna djevojčica, Paloma Noyola.
Što znate o njoj? -Ne puno. Šutljiva je...
Mogla bi biti malo aktivnija.
To je to? -Da. Zašto?
Ovo je zadnje. -Znači...
18 kg željeza po 55 centa po kg,
3 kg aluminija po 11 pesosa po kg,
4 kg bronce po 2,75
i 3 kg bakra po 26 pesosa.
Ukupno je 105 pesosa.
Idemo.
Prevario te.
Što kažeš?
Tata, on te vara.
Oprostite, mislim da ste krivo izračunali.
Trebalo bi biti 131,9 pesosa.
Zaokruženo, 132 pesosa.
Hoćete li još jednom provjeriti? -Naravno.
Gle ti to... Imaš pravo. 131,9 pesosa.
Oprostite. Sigurno sam nešto krivo pritisnuo.
Nico!
Što ti je?
Nisi došao kod Nacha!
Oprosti, samo...
Gdje ti je ruksak?
Unutra.
Moraš razmišljati, Nico!
U redu je.
Bit ću ja dobro. -Siguran si?
Što to radiš?
Otkad pamtim, ova je stvar bila tu, trunula.
Misliš li da je možeš popraviti?
Možda.
Učio sam o plutanju u školi.
O plutanju? Stvarno?
Kako ćeš napraviti da pluta? -Pa...
Prvo moram napraviti da ne ulazi voda.
Očito! -Ne, mislim...
Moram zakrpati sve rupe jer ako voda uđe...
Što?
Možda je to to.
Mada nije zatvorena kao balon,
nekako se koristi zrakom u ovom prostoru,
pa je brod manje gustoće od vode!
Da, to bi moglo biti to!
Vidi ti njega.
Pravi znanstvenik!
Što je?
Misliš li da bih mogao bar malo dulje ostati u školi?
Ne znam, stari.
Razgovarat ću s Nachom, dobro? -Dobro.
"Djeca će učiti ono što žele učiti.
Mi tu ne forsiramo učenje,
nego puštamo da se ono dogodi. Učitelj pokrene proces
i stane sa strane i divi se rezultatu.
I to je sve."
Želite mi reći da se vaš cijeli pristup temelji na nekom videu s YouTubea?
Više-manje.
Znači, poslali ste kvragu nastavni plan?
Da, više-manje.
Proći ćemo ga mi na kraju,
ali kad oni to budu htjeli. To mora biti njihova ideja.
Mada, nakon onog što sam danas vidio,
nisam čak ni siguran da sam im potreban.
Da imaju računala,
sve bi naučili sami.
O, Bože.
Evo.
Jeste li vi ikad predavali? -Da.
To je uvjet da se postane ravnatelj.
Onda se sjećate zašto ste odlučili postati učitelj, zar ne?
To je bilo davno.
Kako se zvao taj učitelj?
Profesorica Carmona.
Moj je bio profesor Chávez.
Profa Juan Antonio Chávez.
On mi je rekao da mogu promijeniti svijet
i ja sam mu vjerovao.
Sjećam se kako sam ga zagrlio pred svima, na svojoj maturi.
Kad sam ja počeo predavati, i moja djeca mene su dolazila grliti.
Ali s vremenom svake godine bilo ih je sve manje i manje,
dok prošle godine nije bilo nijednog.
Današnja djeca promijenila su se.
Ne.
Djeca će uvijek biti djeca.
Svijet se promijenio, g. Juárez. -Da, a mi nismo.
Ništa u obrazovanju nije se promijenilo u zadnjih sto godina.
Ništa. Od školskog zvona do uniforma.
"Budite tiho! Stanite u red! Podignite ruku!"
Treniramo tu djecu da budu zupčanici u stroju
čija je jedina svrha da radi sam zbog sebe.
I ako ih on sažvače i ispljune,
to je zato što nisu slijedili pravila naše male igre.
Ali ova su djeca toliko pametna.
Oni dobro znaju da je taj stroj posve zastario.
Pa se isključe, odlutaju...
I mi ih izgubimo.
Pitali ste me zašto sam došao ovamo.
Ne želim izgubiti više djece.
Nijedno više.
Niste li malo prestari da budete takav idealist?
Malo sam prestar da opet budem tata.
Ok, g. Juárez... -Sergio.
Zovite me Sergio.
Ok, Sergio.
Dat ću ti priliku.
Samo nemoj uprskati, dobro?
Zapravo...
Mogu li vas zamoliti za još jednu uslugicu?
Spremno je, upadaj.
Mama, vrijeme je za ustajanje.
Što je ovo? Daj, pomozi mi malo!
Dobra večer.
Doručak je na stolu, kava je spremna.
Hvala.
Dobro, ulazi.
Ne! Što to radiš? Nisi skinuo gaće.
Hej...
Iziđi!
Vrati se unutra...
Koliko?
Sedam centimetara. -To!
Sljedeći!
Ne, predomislio sam se!
Ok, evo me.
"Uslugica."
To je za djecu.
Za djecu... Ovo je za djecu!
Za djecu!
Idem, idem...
Deset centimetara. -Deset centimetara!
Sergio je gušći!
Možemo napraviti grijalicu vode ili pećnicu...
Ja imam ideju! Gledajte ovo.
Pobijedit ćemo! -Da!
Pozdrav. Mogu li ti pomoći?
Imate li kakve knjige o filozofiji?
Naravno.
Zanima li te neko određeno područje?
Metafizika? Ontologija? Epistemologija?
Moral? Logika? Estetika?
Marlene, možeš li mi pomoći?
Izvoli.
Ovo se nikad ne događa! -Udri ga.
Oprostite.
Vidi.
Ništa od toga ne može se iskoristiti. Uzmi koliko god želiš.
Pazi da se ne porežeš. I sretno.
Mi mislimo da padamo zbog gravitacije,
ali samo se čini da padamo.
Zapravo vuče nas se prema Zemlji
jer njezina je masa tako ogromna u usporedbi s našom.
To je isti razlog zašto Sunce privlači Zemlju.
Ali ako Sunce privlači Zemlju, kako to da se nismo zabili u sunce?
Jer je orbita mjesto na kojem se planet uhvaćen
između padanja prema nečemu i padanja od nečega.
Znači, cijeli svemir, svi mi, sve vrijeme,
zapravo padamo kroz prostor?
Tako nešto. -Kako super!
Hej, pazi s tim. -Oprostite!
Ok, znači...
Svi znaju da povećalo može paliti stvari.
Ovo je neusmjereno svjetlo koje se reflektira na mojoj ruci.
Ali što će biti ako ga usmjerimo?
Ta-da!
Nadam se da ste uživali u našoj sunčevoj zraci smrti!
Ako vam se to svidjelo, ovo će vam se svidjeti još više.
Pogledajte što će to napraviti ovoj maloj boci benzina. -Ne!
Rotacija!
Idemo, svi! Da vidim kako se rotirate!
Rotacija!
A sad revolucija!
OŠ JOSÉ URBINA DOBILA JE POTPORU ZA RAČUNALNU UČIONICU
Zašto si tako uranio, Nico?
Je li sve u redu?
Dobro, da čujem.
Rekao si da te možemo pitati bilo što, zar ne?
Da.
I nema prečudnih pitanja ili koja se ne trebaju pitati, je li tako?
Tako je.
Ok, onda... Evo mojeg pitanja.
Reci.
Što da napravim da se dopadnem nekoj curi?
Vidiš! -Ne!
To je vrlo dobro pitanje.
Vrlo važno pitanje, zapravo.
Ozbiljno mislim, ali...
Kao sa svim velikim pitanjima, ne postoji jedan odgovor.
Kvragu.
Jer ne postoji samo jedan tip cure.
O kakvoj curi govorimo?
U tome je stvar.
Ona je tako pametna, a ja sam tako glup...
Hej!
To nije istina.
Kad je god pokušavam zadiviti, izvalim nešto glupo.
Pa u tome je problem! -Što?
Pokušavaš je zadiviti, pokazati joj kako si super.
To pali s nekim ženama, ali...
Tebe ne zanima bilo kakva, zar ne?
Eto vidiš.
S takvom curom,
moraš joj pokazati koliko je ona super, ne ti.
Podržati je, ohrabriti je...
Jer ona će daleko dospjeti.
Posebno netko kao Paloma.
Kako... -Bilo je očito.
Gle.
Ja sam joj ovo mislio dati,
ali mislim da bi možda ti trebao.
Reci joj: "Vidi što sam našao i sjetio sam se tebe."
Kako ti znaš toliko toga?
Sjećaš se kako sam rekao da učimo iz svojih grešaka?
Ja sam ih puno napravio.
Spremi to sad, da se ne izgubi. -Ne!
Oprosti, samo... Tu držim važne stvari.
Daj da vidim tu torbu, Nico.
Zašto? Tu su samo stvari za školu, poklon od brata...
To je sve. -Nico!
Ne. -Nico, daj ovamo...
Molim te, nikad to ne otvaramo. Molim te!
Daj mi tu torbu.
Ako saznaju, ubit će me.
Molim te, preklinjem te. Nemoj je otvoriti.
Daj mi to, Nico.
Hoćeš li?
Što?
Ako otvorim ovu torbu,
hoću li naći nešto što nijedan 12-godišnjak ne bi trebao imati,
a kamoli donositi u školu?
Ne znam.
Možda.
Nico, ako nađem takvo što,
ja neću imati izbora nego da to prijavim,
a onda će se sve zakomplicirati.
I što ćeš onda?
To ti meni moraš reći.
Dobro jutro.
Pogledao sam vaša pitanja,
nalaze se naprijed s vašim imenima.
Nico, znam da si imao puno za nadoknađivanje,
ali od svih mojih učenika, ti si najviše napredovao.
Sjećaš se što sam rekao na početku godine o kontroli nad svojim životom?
Moraš odlučiti u kojem smjeru želiš da ti život ide.
Želiš li da ide u ovom smjeru?
Ili u ovom smjeru?
Ne možeš imati oboje.
Skoro na vrijeme.
Barem napredujete.
Danas imamo Rositinu plesnu izvedbu.
Bit će fantastično.
Ali prije nego što počnemo, vrijeme je za igru.
Pazite.
Bio jednom jedan slavni matematičar po imenu
Carl Friedrich Gauss.
Godine 1777., kad je on bio dijete,
njegov je učitelj htio zadati posla cijelom razredu,
pa im je dao da zbrajaju sve brojeve od jedan do sto.
To je trebalo potrajati satima,
ali Gauss je odmah odgovorio.
Može li mi netko reći kako je to učinio?
Tim 2? Paloma?
Je li to...
5050?
Kako si to dobila?
Zbrojila sam 100 i 1, to je 101.
99 plus 2, 101.
98 plus 3, 101.
Ukupno ima 50 parova od 101.
Bod za tim 2.
Moram prijaviti incident.
Jesmo li gotovi ovdje? -Čini se da jesmo.
Što se dogodilo?
Učenik je možda donio neku krijumčarenu robu.
Možda je donio?
Da, nisam siguran.
Tko je prijestupnik?
Ja.
Molim?
Da, možda sam trebao prijaviti učenika.
Ne činiš li to sad?
Da.
Ne.
Ne, jer prijavljujem sebe.
Za što?
Jer nisam prijavio nešto što sam možda trebao.
Odabrao sam da mu neću pogledati u torbu.
Pa tko je učenik?
To ti ne mogu reći.
Jer tehnički nije se dogodio nikakav prijestup.
I ja mu želim pružiti priliku.
Samo nisam siguran da sam ispravno postupio.
Ovo više djeluje kao ispovijed nego kao prijava.
Nisam to učinio samo zbog njega. Ili nje.
Ali stvar je u tome da cijeli razred sudjeluje,
metoda funkcionira.
Ako sad prijavim tog učenika, mogao bih izgubiti povjerenje sviju.
To bi sve uništilo, a ja ih ne želim izgubiti.
Što da onda radim?
Recite mi, jesam li ispravno postupio?
Sergio,
jedino što si napravio jest da si me potpuno zbunio.
Mogu li te otpratiti kući?
Zar ti ne živiš pored plaže? -Da, ali danas idem duljim putem.
A i bit ćeš puno sigurnija uz mene.
Kako hoćeš.
Možeš izgraditi vlastitu raketu. I onda te stave u onu bestežinsku komoru.
I gle, ima i simulacija neuspjelog lansiranja,
gdje moraš vratiti kontrolu.
I gledaj ovo:
tri su učenika postala pravi astronauti.
Sergio mi je rekao da... -Čekaj malo.
Sergio ti je to dao?
Želiš li vidjeti nešto?
Jesi li dobro, tata? -Da, ne brini se.
Samo sam malo umoran danas.
Tko je ovo? -Dobar dan. Ja sam Nico.
Mi smo kolege na projektu u školi.
Samo da odnesem torbu unutra, odmah se vraćam.
Kako ste?
Dobro.
Dođi.
Oprosti zbog smrada. -Kojeg smrada?
Evo.
Otkud ti to?
Našla sam.
Nisi još ništa vidio.
Vidi.
Što je to? -Moj stalak.
Zar ne treba biti noć?
Vidi.
Gdje? -Tamo.
Gdje se more dotiče s nebom.
Čekaj, što je to?
SpaceX. To je lansirna rampa u Boca Chici, Teksas.
Ubrzo će se najveće rakete na svijetu lansirati od tamo.
Možemo ih gledati odavde.
Spavaju.
Što to čitaš?
O moralnim dilemama.
Puno toga ne razumijem, ali vrlo je zanimljivo.
Na primjer...
Recimo da si kapetan na brodu koji tone.
Imaš 30 putnika, ali čamac za spašavanje može primiti samo 15.
Kako ćeš odabrati koga ćeš spasiti i zašto?
Za koji je to predmet? -To nije za školu.
Dobila sam to na fakultetu. Za sebe.
Čekaj, molim?
Ta je knjižnica mrak, trebala bi je vidjeti.
Mislila sam da bih rado studirala filozofiju,
ali nakon što sam vidjela sve te knjige... Ne znam.
Ali želim biti profesorica, to svakako.
Filozofija?
Profesorica?
Dušo...
Ti se iduće godine nećeš ni vratiti u školu.
Ja moram raditi, tko će se brinuti o tvojem bratu?
Gle, ako ti to puno znači i stvarno želiš,
sigurna sam da se možeš tome vratiti kad on ode u vrtić.
Idemo, Paloma.
Oh, tu si. Dan posebne prezentacije.
Tvoj je razred prvi na redu. Devet ujutro. Računalna učionica.
Dobro.
Okrug je napokon poslao tehničara,
pokazat će djeci neke osnove.
Objasnit će im kako računalo radi.
Stvarno? -Da, upravo se sprema.
Što se dogodilo?
Inzistirao sam, pritisnuo sam...
Mogao bi te poljubiti.
Molim te, nemoj.
Nisam oprao zube.
Vidimo se tamo.
Nico!
Kako je prošlo? -Mislim da je dobro.
Što je ovo? -Mali poklon.
Smatrajte to božićnicom.
Ja baš i nisam od testova, pogotovo onih za vježbu.
Vidite datum?
2012.? Ali to je ova godina.
To nije test za vježbu. To je pravi.
Otkud vam to? -To je posvuda.
Samo treba znati gdje potražiti.
Hvala, ali...
Ne.
U redu je. Tu smo svi složni.
Vi možete nastaviti s tim što već radite, ako ih pripremite s ovim,
ostalim učiteljima neće toliko smetati vaši mali eksperimenti.
Hvala, ali... Mene izostavite.
Stvar je u tome da nas ocjenjuju kao cjelinu.
Ako vaši učenici budu loši, sve ćete nas povući za sobom.
Zato nekako morate sudjelovati.
A što je s djecom? -Oni nemaju pojma.
Ako budu dobri, maturirat će. Ako budu loši, maturirat će.
Što god bilo, maturirat će. Uvijek je bilo tako.
Jedina je razlika hoćemo li mi usput dobiti bonus ili ne.
Ne, jedina je razlika
hoćemo li ih naučiti da varaju ili ne.
U tome je razlika.
Laptopi? Još bolje!
Dobro jutro. -'Jutro!
Kako smatra da su računala značajan dio ekonomije,
općina Matamoros... -Prijeđi na stvar, stari.
No dobro.
Ovo je CPU ili središnja procesorska jedinica.
To je mozak računala.
CPU pohranjuje podatke i izvodi operacije
kako bi računalo radilo...
Jeste li znali da bi računalo moglo izvršiti
do četiri milijuna naredbi u sekundi...
Hej!
Što to radite, učitelju? -Molim?
Pretpostavljam da ste vi ovo dali mojoj kćeri?
Vi ste sigurno Palomin otac.
1200 dolara.
Ja toliko ne zaradim u godinu dana. -Ne...
Nude stipendije, škola bi je preporučila.
Paloma ima velike šanse.
Mogli bismo joj sakupiti sredstva za putne troškove.
Siguran sam da... -Gledajte, učitelju.
Ja sam možda siromašan. Cijeli sam život kopao po smeću,
ali nisam prosjak.
Ne, nisam to mislio.
Gledajte.
Znam da ovo izgleda kao ogroman trošak, ali...
Paloma nije bilo kakva učenica.
Ona može dobiti tu stipendiju. -A što onda?
Kad ode u taj svemirski kamp i vidi sve te ludosti
i onda se vrati ovamo? U stvarnost?
Znate?
Vi ispalite te klince kao rakete u svemir,
napunite im glave svim tim idejama.
Ali kad oni odu s vašeg sata i vrate se u stvarni svijet,
kad padnu natrag na zemlju, gdje ćete vi onda biti?
Hoćete li ih vi tu čekati i reći im da se nastave truditi?
Ne, zar ne?
Punit ćete druge glave svojim ludim idejama,
podsjećajući ih na ono što ne mogu imati,
što nikad ne mogu biti.
Tata?
Molim vas, učitelju.
Nemojte to raditi mojoj kćeri.
Dođi, Paloma.
Ne možete ući! -Oprostite.
Znam da ste zauzeti. -Pokušala sam ga spriječiti.
Oprostite što prekidam, ali... -Tko ste vi?
Ja sam Sergio Juárez Correa.
Predajem u osnovnoj školi José Urbina López.
Htio sam razgovarati s vama o...
O situaciji s...
S našim računalima.
U redu je, Marta. Pusti.
Uvijek nađemo vremena za naše vojnike na prvoj crti bojišnice.
Zanimljiv izbor riječi. -Molim?
Vojnici, bojišnica...
Kao da sam u ratu i borim se protiv neprijatelja.
Ali ne. Ja...
Ja cijeli dan provodim s... Djecom.
Onda, recite.
Kako vam mogu pomoći?
Nacho je pitao za tebe danas.
Kad će ljepotan početi?
Sad kad škola prestaje, želi te uvesti u posao.
Što je?
Vidiš li ono tamo?
Ne vidiš gdje završava voda,
a gdje počinje nebo.
Znaš li da sad, tehnički,
mi stojimo usred svemira?
Ha?
Da, on seže do ovamo.
Ono što mi smatramo nebom samo je sloj plina.
Izgleda kao da nema oblika, kao da je prazan,
ali zapravo ima masu.
Kao težina.
I ona ga uvijek vuče prema Zemlji.
Zarobljen je ovdje.
Baš poput nas.
Hej, ja neću raditi za Nacha. -Ti to ozbiljno?
Ali ti mrziš školu. Što se dogodilo?
Ne znam. Jednostavno mi se sviđa.
Ima taj jedan učitelj
koji drukčije radi stvari.
Mislim da bih s njim mogao biti pametan.
A tu je i ta cura...
E, tu smo.
Pazi ti Don Juana!
Gle...
Ako ti imaš neke druge prilike, rekao bih ti, samo daj.
Ali s Nachom, jednom kad uđeš, nikad ne iziđeš.
Ali ja zapravo nikad nisam bio ušao.
Zar ne?
Hej! Trebaš prijevoz?
Uživao sam u šetnji, ali može.
Tebi je auto na popravku? -Da.
Zauvijek.
Zamijenio sam ga za nešto korisnije.
Je li to ono što mislim da jest?
Sad ćeš vidjeti za što su oni sposobni.
Nisi to morao. -Jesam.
Žao mi je, stvarno sam mislio... -U redu je, znam.
Zapravo, stvarno cijenim tvoj trud.
Žena ti se nije ljutila?
Jesi li ti oženjen? -Ne.
Dobro, jer...
Mislim da ću neko vrijeme biti kod tebe.
Njegov je pristup neuobičajen, ali rezultati su sjajni.
Da, vjerujem.
Imamo posjetitelje. Čemu dugujemo čast?
Vjerujem da se poznajete...
Što to radite?
Meditiramo.
Imali smo raspravu i postalo je prilično intenzivno,
pa smo malo uzeli trenutak da se ohladimo.
Ne obraćajte pozornost na mene. Samo nastavite.
Ja sam ovdje samo da promatram. O čemu ste raspravljali?
Raspravljali smo o... Moralu.
Moralu?
Ta nam tema nije poznata.
Prema nastavnom planu... Danas je 20. ožujka...
Trebali biste se pripremati za državnu malu maturu.
Da, ali Lupita se zainteresirala za filozofiju.
Filozofiju?
I dijelila je s razredom neke stvari koje je naučila.
Prošle godine u petom razredu
rezultati ovog razreda bili su među najgorima u zemlji.
Čudno mi je da imate vremena za bilo što osim za pripreme za test.
Pa, kao što sam rekao...
Netko je Lupiti rekao da je premlada da bi čitala o filozofiji.
Pa smo pokušali odgovoriti na neka teška pitanja.
Koja, na primjer?
Zanimalo me što bi John Stuart Mill rekao o pobačaju.
Pobačaju?
I što misliš da bi rekao? -Pa...
Ako želimo najveće dobro za najveći broj ljudi,
mislim da ako jedva plaćaš stanarinu i hranu,
bolje je na svijet ne donositi još djece koja će patiti.
I to će onda uzrokovati još patnje drugima.
Zato, da.
Postoje slučajevi gdje je pobačaj možda ispravna stvar.
Zaboga.
I što ti misliš o tom zaključku?
Pa mislim na svoju braću.
Katkad su stvarno naporni,
ali ne sviđa mi se ni kad zamislim da se nikad nisu rodili.
Ne znam.
Vrlo je komplicirano.
Ali ne brinite se.
Svi smo se složili da su kondomi najbolje rješenje.
Kondomi?! -Pa zapravo se ne slažu svi.
Imali smo popriličnu raspravu oko toga, zar ne?
Prema Stuartu Millu, nešto može biti dobro ili loše,
ovisno o situaciji.
Postoji li nešto što bi on uvijek smatrao amoralnim?
Sve što povrjeđuje mnoge za dobrobit nekolicine.
Kao što?
Kao ako netko ukrade nešto što je namijenjeno svima?
Vrlo dobro, Nico. Znači, nešto poput...
Korupcije?
Kako imate vremena za raspravu o tako naprednim temama na satu,
mora da u potpunosti vladate osnovnim vještinama za šesti razred.
Ti, reci mi...
Koji je korijen od 256?
Što sad želite dokazati?
Ne? S kim je Meksiko ratovao 1846.?
On još nije to prošao, on...
Objasni mi Darwinovu teoriju evolucije.
Čekajte...
Kao što sam i mislio.
Ovo dijete nema osnovno znanje koje se očekuje od šestog razreda.
G. Juárez, on je definicija...
Neznalice.
Čekaj malo, ne dopuštam... Nico!
I još je nediscipliniran!
Što je s vama? Zašto ste to učinili?
Meni recite što želite, ali ne razgovarajte tako s djecom!
Korijen od 256 je 16.
Meksiko je 1846. ratovao sa SAD-om.
Darwinova teorija evolucije preživljavanje je najjačih.
Hvala, g. Juárez. Vidimo se kod ravnatelja.
Razmišljala sam o našoj igri od prvog dana, sjećate se?
Čamci i putnici?
Postoji očito rješenje.
Ne bi trebali prodavati više karata nego što ima mjestima u čamcima.
Čekaj.
Kladim se da uzima mito od tih šupaka! -Čekaj, Sergio!
Molio sam te da ne diraš u osinjak i što ti učiniš?
Pobačaj? Kondomi? Korupcija?
Ne mogu tražiti od učenika da neustrašivo uče, rade sve što treba,
idu kamo god ih njihova pitanja odvedu...
I onda što?
Da se pred njima pretvorim u ulizicu?
Razmišljaj na duge staze.
Tu je bitno da ti ostaneš njihov učitelj.
Pa što ako se moraš malo ulizati tu i tamo?
Ti to ozbiljno?
G. ravnatelju? Čekam...
Odmah, gospodine.
G. Juárez.
Moram reći da su me jako uznemirile brojne pritužbe
da se vaša djeca ne pripremaju za državnu maturu,
ali nisam mislio da će situacija biti tako loša.
Zato ste suspendirani na dva tjedna.
Molim?!
Dok se vaš razred ne pripremi za ispit,
koji je vama očito vrlo nevažan...
Gledajte...
Imate pravo, neću poricati.
Ja mislim da je to beskoristan ispit. Ali zar su djeca kriva?
Ok, napravit ću to. Pripremit ću ih.
Iduća dva tjedan radit ćemo to, pripremat ćemo se za državnu maturu.
Ali molim vas, nemojte me suspendirati.
Dovesti bilo koga drugog da ih priprema bila bi glupost.
Zahvalite svojem ravnatelju što je ovo samo suspenzija,
a ne trajni otkaz.
Ali da budem iskren, preispitujem svoju odluku.
To neće biti potrebno.
Neće biti potrebno.
Imate li još što dodati?
Ne.
Doviđenja, profesori.
Ovo je ludo, Chucho.
Znaš li da u mojem razredu, upravo u ovoj školi,
postoji djevojčica za koju sam ja siguran da je genij?
Jedino što si ti znao o njoj prije no što sam ja došao bilo je
da bi mogla biti malo aktivnija.
Stvarno?
Koliko bi djece u ovoj zemlji moglo biti poput nje?
Ali sve dok toleriramo ovo namjerno neznanje, nikad nećemo znati.
Žao mi je, Sergio.
Ruke su mi vezane. -Da, da.
Smatraj to odmorom.
Budi malo sa svojim djetetom i ženom.
Hej, dobro si?
Znaš, ti nisi glup.
Ni neznalica, ni što god te onaj nazvao.
Stvarno.
Ti uvijek smisliš najpametnije stvari i to tako brzo...
Ja to nikad ne bih mogla.
Evo ljepotana!
Chepe kaže da ti nije jasno za koga radiš.
Nisam mogao vjerovati, pa sam došao sâm vidjeti.
I? Radiš li za mene ili ne?
Odjednom mi je palo na pamet da si zbunjen
jer ti nikad nismo priredili pravu dobrodošlicu u obitelj.
Pravu inicijaciju, znaš?
Tko je ovo?
Nitko, samo prijateljica.
Idi kući.
Čekaj, dušo. -Hej!
Što se zbiva? -Jesi li djevica? -Ha? -Nacho, nemoj!
Poslužit će. -Ona je samo dijete, stari!
Hej!
Vidi si brata, pokušava biti opak!
Krasno... -Oni su samo djeca, čovječe!
Čekaj, Nico! -Koji vrag...
Lupe... Lupe!
Jesi li dobro?!
Jeste li svi dobro?
Jesi li dobro?
Paloma, jesi li dobro?
Nico...
Carlos je pojeo 3/8 pizze,
dok je Ricardo pojeo 1/4 iste pizze.
Koliko su pizze zajedno pojeli Carlos i Ricardo?
Nitko?
Pa onda...
Dobro jutro, Laura.
Kakvo iznenađenje.
Možda ga vi možete izvući iz kreveta.
Oprostite.
Možemo li malo porazgovarati?
Sergio, ispit je sutra.
To znači da je tvoja suspenzija gotova.
Nedostaje nam osoblja, dobro bi nam došla tvoja pomoć.
Nisi se ništa javio.
Moram znati vraćaš li se.
Znaš da nisam mogao ništa protiv toga što se dogodilo.
Znaš da sam bio protiv toga.
Sergio, otvori!
Neću otići. Ostat ću ovdje, kod tebe.
Jest ću tvoju hranu, kenjati u tvoj WC...
Što god treba, ali ne idem nikamo dok ne iziđeš.
Sergio...
Ne možeš napustiti tu djecu.
I ovako su dovoljno traumatizirana.
Možda je to najbolji način da ih se pripremi za budućnost.
Bok, kako si? -Odlazi.
Stvarno?
To je to? Tako ćeš lako odustati?
Da, zašto ne?
Ne želiš završiti što si započeo?
Sergio...
Sam si vidio da ti uspijeva.
Znaš što mi je uspjelo?
Uspjelo mi je da... Ubili su... Jednog od mojih...
Gledaj...
Ako ne želiš, ne moraš se vratiti.
Sjajno, zašto si onda tu?
Zbog djece.
Želim da mi se djeca vrate.
Prestali su dolaziti?
Ja želim da iziđu na državni ispit. -Taj vražji test...
Chucho...
Gle, kao što sam ti rekao...
Ja sam ih iznevjerio.
Ja njih.
I Nica.
Mislio sam...
Mislio sam da ispravno postupam.
Stvarno, ali...
Trebao sam pogledati u ruksak.
Ne, ako se vratim, samo će oni na kraju platiti.
Opet.
Oprosti... -Samo malo, Sergio.
Stvarno mislim da si bio na rubu nečega velikog s njima.
Sâm sam to vidio.
Nikad nisam vidio da djeca tako reagiraju. Nikad!
Ili toliko napreduju u tako kratko vrijeme.
Ali nikog nije briga što mi mislimo o toj metodi.
Nitko neće mariti ako nema mjerljivih rezultata.
Tome služi taj ispit!
Sam si to rekao. Paloma bi mogla biti genij.
Ali kako ćemo znati...
Je li Paloma prestala dolaziti? -Da.
Dobar dan.
Paloma?
Što radiš tu?
Ravnatelj je rekao da će me ostaviti na miru
ako te nagovorim da se vratiš u školu.
Ti se nećeš vratiti?
Ne znam mogu li.
Zašto ne?
Možda je tvoj tata imao pravo.
Možda sam napravio više zla nego dobra.
Ne mogu se vratiti.
Sad se moram brinuti za njega. Bolestan je.
Jako mi je žao, Paloma.
Žao mi je.
Ali moj tata nije imao pravo.
Ti si nam rekao da mi imamo potencijala koliko i bilo koje dijete.
Ali prije tebe mi nismo imali tu vjeru
da možemo uspjeti.
Ja nikad ne bih mogla zamisliti stvari koje sam radila na tvojem satu.
Što bih mogla raditi i postići...
A to je nešto što sad imam.
Ne bih to imala da nije bilo vas.
I nikad...
Nikad to neću zaboraviti.
Ali vjera katkad nije dovoljna.
Katkad...
Katkad je stvarnost stvarnost.
Pogledaj uokolo.
Ovo je moja stvarnost.
Nema bijega iz nje.
I ljudi kao ja...
Kao Nico...
Mi ne možemo pobjeći.
Razumijem.
G. Juárez.
G. Noyola.
Palomi ovo više ne treba.
Trebali biste ga vratiti, tu bi se moglo oštetiti.
Ali što je to?
Posudila ga je iz škole, za projekt iz prirodoslovlja.
Škola si ne može priuštiti nešto ovakvo.
Ona to nije posudila.
Ona je to izradila. -Ma kako?
To nije moguće.
Nije li sve nemoguće dok se ne napravi?
Paloma je iznimna djevojčica, g. Noyola.
Samo se pitam znate li vi koliko.
Nemojte tako, učitelju.
Ovo je njezino.
Njezino je.
Možemo li stati još negdje?
Paloma?
Trebao bi se odmarati, tata.
Dođi, sjedni kraj mene.
Jesi li dobro?
Sve će biti u redu.
Onaj tvoj popis... Ima li na njemu telefonskih brojeva?
Profesore?
Vidi ti to!
Tamo.
Sjednite gdje god želite.
Požurite, svi.
Hajde, ljudi! Kasnite!
Kako nam ide?
Samo još nekoliko.
Vidi.
Što je?
Zbog brojnih izvješća o nepravilnostima,
odlučili su promijeniti ovogodišnji test.
Možda su dobili puno dojava zabrinutih građana.
Sad smo bar svi na istom.
Što je?
Svi sjednite.
Ne dirajte materijale pred sobom dok test ne počne.
U redu, svi. Stišajmo se.
Sad ćemo početi.
Brzo, dođite. Slušajte.
Ovaj test mjeri koliko znate, ok?
Možda vas ove godine nisam naučio sve što trebate znati.
Ali naučili ste razmišljati.
Možda bude nekih stvari koje vam ne budu poznate,
ali u ovom ispitu nema ničeg što vi ne možete dokučiti.
Dobro?
Jasno?
Zapravo...
Zapravo, ima nešto što želim da znate prije ovog testa,
vi ste svi mene jako puno naučili.
I vrlo sam ponosan na svakog od vas.
Dobro! Idemo ih rasturiti!
Imate tri sata da završite test.
Pokušajte odgovoriti na što više pitanja možete.
Sva neodgovorena pitanja brojat će se protiv vas.
Sretno!
Počnimo.
Godinu prije Sergiova dolaska samo je 55 % njegovih učenika
prošlo ispit iz matematike i 69 % iz španjolskog.
Nitko nije dobio odličan.
2012., nakon godine dana sa Sergiom,
93 % prošlo ih je matematiku, od čega je 63 % dobilo odličan,
a 97,5 % prošlo je španjolski, od čega je 72 % dobilo odličan.
Deset Sergiovih učenika bilo je među 0,1 % u državi u matematici.
Paloma Noyola dobila je najvišu ocjenu
u cijelom Meksiku.
Postala je nacionalna senzacija i dobila privatnu stipendiju
kojom se mogla preseliti u novi dom.
Sergio Juárez Correa i dalje živi u Matamorosu,
gdje i dalje predaje šestom razredu.
Osnovna škola José Urbina López i dalje nema računalnu učionicu.
IDUĆI STEVE JOBS
"Jedino što ometa moje učenje jest moje obrazovanje."
Albert Einstein