Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Izgini! Daj!
Daj!
Naj bo tiho!
Kaj gledaš? Pojdi naprej.
Hodi, Chepe!
Prihajam.
Tri, dve...
Ena. Dajmo!
Naprej, Chepe!
RADIKAL
MATAMORES, MEHIKA, 2011
PO RESNIČNIH DOGODKIH
Čevlji, takoj.
Ne bom ponavljala. -Prihajam.
Pohitite.
Kaj delaš?
Chepe?
Chepe!
Dva poljubčka, dve čokoladni školjki
in dve bikovi očesi. Koliko je to?
Dvanajst.
Danes je pomemben dan, zakaj ne bi bilo 24?
Ja, je tako?
Ali smem?
Pohiti, daj.
Dobro jutro, ljubčki moji.
Ste dobro zajtrkovali?
Vsi, razen očeta. On je samo spil kavo.
Iz šole naravnost domov, prav?
Ja.
Kje si bil?
Sedi.
Bolje, da greš dol.
Chepe, ali moram iti?
Kaj smo rekli?
Samo nekaj dni.
Potem ne bo nihče prišel.
In potem lahko delam s tabo?
Bomo videli, Nico.
Jutro, ravnatelj. -Dobro jutro.
Ostani blizu drugih.
Glej! Igračke! -Vrni se!
DOBRODOŠLI NAZAJ, UČENCI!
Tišina!
Tišina, prosim.
Tišina je temelj poslušnosti.
Poslušnost je temelj discipline
in disciplina je temelj učenja.
Torej ponovili bomo pravila. Se strinjate?
Ja!
Dobro jutro. Prinesel sem dovolj za vse.
Veseli me, da vidim, da so vsi...
Gospod Juárez?
Skoraj vsi so tu.
Kot veste, je gospa Álvarez rodila fantka
in pred dvema dnevoma se je odločila, da bo doma z njim.
Na srečo smo našli g. Juáreza.
Od tukaj je, iz Matamorosa,
in ljubeznivo je sprejel službo v zadnjem hipu.
Če diha, je sprejet.
Torej že vse veste, zato bom kratek.
Čeprav je osnovna šola obvezna in brezplačna,
več kot polovica učencev ni končala srednje šole. Padli so.
Na državni mali maturi smo na samem dnu.
Po drugi strani pa, kar gotovo že veste,
so letos odobrili bonus za spodbudo za vse,
ki bodo dosegli določene rezultate.
Če nas lahko to motivira, da malo bolje opravimo svoje delo...
Ne pozabimo naših otrok.
Naj bo to leto dobro!
Duhate ta smrad? Zaudarja po...
Zaudarja po... Smeteh.
Pohitite! Hitro!
Ni veliko časa. Kaj se je zgodilo z mizami?
To niso mize. -Zakaj so obrnjene narobe?
Rešilni čolni so.
In to niso tla...
To je ocean!
Vsak čoln lahko sprejme samo isto število ljudi.
Kdor se ne vkrca na čoln, bo utonil.
Toda dobro pazite,
saj če bo nekje več potnikov, bo čoln potonil
in vsi na njem bodo utonili.
Nas je 23, čolnov pa samo šest,
torej štejte. Ste pripravljeni? Gremo!
Pet, štiri...
Vkrcajte se! Tri, dve...
Ena!
Dajmo!
Ne skrbite! Jaz vas bom rešil!
Na pomoč!
Prosim, pomagajte!
Pomagajte mi.
In zdaj osem čolnov.
Kaj, hudirja, se tu dogaja?
Tu je še zadnji potnik. Rešite ga!
Pet, štiri, tri, dve...
Ne, predebel je! Ne bo plaval.
Potopil bo čoln!
Počakaj, počakaj...
Zakaj bi ga on potopil?
To je zanimivo vprašanje.
Zakaj čoln pluje?
Oziroma kaj določa, kakšna je nosilnost čolna?
Ve kdo?
Nihče?
Veste vi?
Ne... -Tudi jaz ne vem.
Ja, tudi jaz ne.
Kje najdemo odgovore na stvari, ki jih ne vemo?
Mogoče na internetu?
Domnevam, da imamo tu računalniško učilnico? -Ja.
Trenutno ne obratuje.
Dobro.
Kje še lahko najdemo odgovore?
Vprašamo učitelja.
To smo poskušali, toda videli smo, da učitelji ne vedo veliko.
Kaj pa knjige?
Ali knjižnica obratuje?
Gremo v knjižnico! Pojdimo!
Kje je knjižnica?
Dajmo, gremo!
Vam lahko pomagam? -Ja, prosim, gdč. Florita.
Danes nimamo najavljenih razrednih obiskov.
Danes nimate najavljeno ničesar.
Glede na pravilnik nas morate o obisku obvestiti vsaj dan prej
in tudi navesti, katere materiale želite.
Ja, todo hitri bomo. Kje so enciklopedije?
Tu zadaj, toda... -Pridite!
Sem. -Ej!
Prosim, ne tecite.
1974.
Po kaj smo prišli?
Čolni, ladje...
Človek, ni Č-ja.
Ni Č-ja. Kje še lahko pogledamo?
P za plavanje?
Veste, kaj?
Ne potrebujemo enciklopedij.
To lahko sami ugotovimo.
Povejte mi.
Kaj mislite, zakaj...
Zakaj stvari plavajo?
Kdo ve?
Kdorkoli. Samo poskusite ugibati.
Nič hudega ni, če se zmotite,
pomembno je, da poskušate.
Pravzaprav bi raje videl, da se zmotite.
Ja, ker ko se zmotimo,
se naučimo, kaj smo se zmotili.
In to nam takoj pomaga, da se naučimo, kaj je prav.
Toda kako bomo dobili dobre ocene?
Zakaj so ocene pomembne?
Potrebujemo dobre ocene, da bi maturirali
in da se naši starši ne bi jezili.
Samo zato?
Dobro, to je lahko.
Torej imate vsi pet. V redu?
In ob koncu leta, ko boste dobili spričevala,
boste tam vsi imeli petko.
Obljubim.
Resno. Dobro?
Zdaj se lahko posvetimo bistvenim stvarem.
Kdo se hoče prvi zmotiti?
Dajmo, kdo?
Nihče?
Ste imele kdaj tako uro?
Nikoli nisem imela takega učitelja.
Kaj bi se morali naučiti? -Očitno o čolnih.
Misliš?
Sprehodi se z nami, Romeo. -Kaj je?
Ne skrbi, znam čuvati skrivnost.
Ne, samo...
Si opazila, da je Paloma letos malo drugačna?
Temu rečemo puberteta.
Težko je, ne? Lahko bi bilo pravo srebro.
Lahko zamenjate ogledalo.
Obdržala ga bom.
Kaj hočeš zanj?
Misliš, da je mislil to?
Zakaj bi lagal o taki stvari?
Se spomniš, kaj je rekel? Hoče, da delamo napake.
Če ni treba, da imamo vedno prav, je v redu, če se zmotiš.
Če je v redu, če se zmotiš, ne moremo dobiti slabe ocene.
Še nikoli nisem dobil pet.
Oče, tvoj nos.
Nič ni.
Pomagaj mi raztovoriti.
Dobro.
Petnajst minut risank, medtem ko pripravljam kosilo,
potem pa je čas za domačo nalogo.
Kaj ne delaš nočne, mama?
Zakaj si budna?
TEST NOSEČNOSTI
Nico!
Lepotec.
Prvi dan šole. Kako je bilo?
Lani so ga izključili prvi dan, kajne?
Ni to zanj, kot tudi ne za njegovega brata.
Ne more biti pri miru, ves čas je v gibanju.
To je moj Carlitos.
Gleda skozi okno, riše, pretepa se.
Vse, samo da ni treba poslušati, imam prav?
Toda v redu je, Nico. Nas imaš, da skrbimo zate.
Se hočeš učiti iz knjig
ali hočeš, da te uči življenje?
To je prava šola, kajne?
Morava iti. -Samo malo.
Naj on to nosi.
Gospod Juárez.
Zjutraj vas ni bilo na sestanku.
Ja, bil sem...
Veliko stvari sem moral prestaviti v učilnici.
Ja, videl sem.
Vam ni všeč pohištvo?
Ne, samo nekateri kosi.
Na primer vaša miza.
Mislim, da ne potrebujem mize.
Morate imeti mizo. Vsi učitelji jo imajo.
Ali obstaja zapisano pravilo, da jo moram imeti?
To ni nikjer zapisano,
ampak kako bodo otroci vedeli, kdo je glavni?
Kdo je avtoriteta?
Povejte mi.
Če boste iz učilnice naredili igrišče, kaj sledi?
Boste iz igrišča naredil učilnico?
Kakšna je vaša zgodba, profesor? -Kako to mislite?
Veste, kako pravijo temu kraju?
Šola kaznovanja. -Točno.
Ja.
In vaše ime je bilo prvo na seznamu transferjev.
Pravzaprav edino ime.
Hoteli ste priti sem.
Zakaj?
Torej...
Mogoče sem nor?
Bežite od nečesa.
Ne, samo hočem poskusiti nekaj drugačnega.
Kot na primer?
Ne vem.
Še vedno se trudim ugotoviti.
Mogoče je ta kraj pravi za to.
Konec koncev ni nikomur mar, kaj se tu dogaja.
Samo nekaj vas prosim. Ne drezajte v osir, prav?
Ne, zakaj bi?
Ne bom.
Miza...
Ostane notri.
Mi boste pomagali nesti nazaj?
Dajva.
Ej...
Kaj se je zgodilo z računalniško učilnico?
Namestili so jih pred štirimi leti
in po dveh mesecih so jih ukradli.
To je bilo pred štirimi leti?
In tu ni drugih računalnikov?
Edini delujoči je v moji pisarni.
Dobrodošli v osnovni šoli José Urbina López, g. Juárez.
MEGA JAHTE BOGATIH IN SLAVNIH
Kaj je bilo to?
Kaj je to?
Našla sem na smetišču.
Morala bi tudi pustiti tam.
Kaj nam koristijo takšne fantazije?
Daj, vstopi.
Sedite, kamor hočete, nimamo določenih mest.
Pravzaprav ni treba, da se usedete, če nočete.
Kaj dela?
Hitro, vstopite!
Tu bomo vsak dan delali fantastične stvari.
Če zamudite, jih boste zamudili.
Ste slišali zgodbo o oslu, ki je padel v vodnjak?
Ne?
Povedal vam jo bom.
Nekoč je neki osel padel v zelo globok vodnjak.
Začuda mu ni bilo nič, samo ven ni mogel priti.
Kmet, ki je bil njegov lastnik,
je zaključil, da bi bilo njegovo reševanje zelo drago
in da osel ni vreden dovolj.
In ker je bil vodnjak suh in nevaren drugim njegovim živalim,
se je kmet odločil, da bo oba zasul.
Osla in vodnjak.
Takoj je začel metati zemljo v vodnjak.
Zemlja je padala na osla, ki je rigal,
ampak kmetu ni bilo mar in je še naprej metal zemljo.
Čez nekaj časa je osel nehal rigati.
Kmet je mislil, da je žival mrtva,
toda moral je zasuti vodnjak, da ne bi vanj padel kdo drug.
In je še naprej metal zemljo.
Zamislite si, kako je bil presenečen, ko je nenadoma zagledal,
kako iz vodnjaka štrlita konici dveh uhljev.
Še hitreje je metal zemljo
in počasi se je pojavila oslova glava, otresajoča zemljo.
Namesto da bi dopustil, da ga zakoplje,
je osel izkoristil nametano zemljo, da se je povzpel nanjo,
dokler ni bil kup zemlje ravno prav visok,
da je lahko osel zlezel iz vodnjaka.
Od zdaj naprej bomo mi vsi kot ta osel.
Ne glede na to, koliko zemlje in sranja vržejo na nas,
ne bomo dopustili, da nas to pokoplje.
Otresli se bomo in izkoristili to,
da bomo postali najboljši učenci na svetu.
Toda obstaja nekaj, kar te lahko zaustavi,
če to dopustiš.
To si ti sam.
Jasno mi je, da vam mogoče ni lahko verjeti vase,
če pa so na svetu otroci vaših let,
ki lahko rešujejo zahtevne matematične enačbe
in ki skladajo simfonije ali pa celo izdelujejo robote.
Kako bi lahko bili učenci OŠ José Urbina sposobni česa takega,
če pa nimamo računalnikov, interneta.
Občasno nimamo niti elektrike.
Toda, veste kaj?
Nič od tega ne potrebujemo.
To, kar potrebuje vsak od vas,
že imate.
In temu pravimo
potencial.
Na vas je, da ga izkoristite. Jaz vas ne morem prisiliti.
Tudi vaši starši ne.
Vi se morate odločiti, ali ga želite uporabiti
in kako ga želite uporabiti.
Zato se nekaj zmenimo.
Od zdaj naprej ne bom jaz odločal, kaj se bomo učili.
Vi boste odločili. Velja?
Zdaj pa mi povejte,
kaj se hočete učiti?
Lahko je karkoli, res karkoli.
Kaj se hočete učiti?
Nič.
Nihče? Nič?
Odlično.
Potem je enostavno.
Torej bomo samo sedeli tu
in se učili o ničemer.
In če hočete, lahko to delamo vse leto.
Kaj je bilo to?
Kdo je bil to?
Nihče?
Na tri hočem, da vsi dvignete svoj svinčnik.
Ena, dve, tri!
Pridi sem.
Ja, ti zadaj. -Jaz?
Ja, ti. Pridi.
Kako ti je ime? -Nico.
Nico, tudi jaz sem bil nekoč razredni klovn.
Vedno so me kaznovali.
Dal ti bom nasvet.
Ne smeš se spremeniti.
Ja?
Ni vam treba dvigati roke. Kako ti je ime?
Donovan. -Prosim, Donovan?
Rad bi se učil o ladjah in čolnih.
Dobro. Je še kdo od včeraj razmišljal o naših čolnih?
Dojel sem, da bodo kdaj ljudje umrli
in mi smo tu nemočni.
Tudi to je življenje.
Opa, globoko. ''In mi smo tu nemočni.''
Bi torej morali kar pustiti, da umrejo?
Ja? -Jaz sem Lupe.
Ni ti treba dvigati roke.
Ne strinjam se, da ne moremo nič narediti.
Mislim, da je treba narediti vse, kar lahko.
Narediti moraš vse za vse, za katere moreš.
Zelo dobro.
Ravno si povedala to,
kar tudi eden od največjih svetovnih filozofov.
Ime mu je John Stuart Mill.
Mogoče bi bila lahko filozofinja. -Kaj je filozofinja?
Oseba, ki preučuje filozofijo.
To je način raziskovanja
ali govorjenja o zapletenih in pombembnih življenjskih vprašanjih,
ki jih pogosto ne razumemo.
In to nam pomaga, da ločimo dobro od slabega.
Toda mene zanima, zakaj ladja pluje.
Joj, ja.
Ali ste razmišljali, zakaj bi se čoln potopil, če bi se vkrcal ravnatelj?
Ker je debel.
Bravo!
Nisi dvignil roke, bravo.
Zelo dobro, hvala.
Toda povej, Nico. Zakaj bi se ladja potopila, ker je on predebel?
Mogoče zato, ker je pretežek?
Ali veš, da debela oseba bolje pluje na vodi
kot pa mišičasta oseba iste teže?
Ne?
Mi lahko kdo pove, zakaj je tako?
Zakaj?
To je težko, toda vem, da zmorete.
Razmislite. Pomislite...
Kdo hoče poskušati uganiti? Ali pa mogoče tako:
Če napihnem balon,
zakaj v zraku pada, toda na vodi pluje?
Spomnite se, da debeli ljudje bolje plavajo
od mišičnjaka iste teže.
Zakaj?
Ker sta različne velikosti?
Torej, zaradi velikosti. Mogoče.
Kaj, če vzamem kroglo za bovling, ki je enako velika kot moj balon,
in oboje vržem v vodo?
Krogla bi potonila, težja je.
Balon pa bi plul. -Toda, kako?
Če sta iste velikosti?
Gre torej za velikost ali težo?
Pomagal vam bom.
To je povezano s tem, kako delujejo ulomki.
Ravno o tem bomo govorili danes.
Ulomki, deljenje in ostanki.
Pa poglejmo.
Se spomnite igre s čolni?
Povejte mi, kaj so bili ostanki?
Pomislite.
Potniki, ki niso prišli na čoln?
Točno!
Potniki, ki niso prišli na čoln in so utonili.
Bravo!
Tako ste pametni, da mislim, da me ne potrebujete.
Zato grem nekaj spit
in se vrnem čez pol ure.
Prepričan sem, da ko se vrnem, boste imeli vse odgovore.
Hoče kdo kaj? Ne?
Takoj se vrnem.
Mišice so težje od maščobe. -Kako to veš?
Moja mama dela v mesnici.
Kila mesa je videti tako, kila sala pa tako.
Mogoče je v maščobi zrak, pa zato plava.
Če sta torej enako težka, bi debeli moral biti večji.
Toda kaj ima to veze z velikostjo,
če pa veliki balon plava na vodi, kamenček pa potone?
Ker je v njem zrak. -Ja.
Toda velik balon bi bil gotovo težji od kamenčka.
Torej, to je.
Debeli bolje plava, ker je v njem zrak.
Kot v ravnatelju Chuchu.
Vi ste zagotovo novi.
Jaz sem Arturo. G. García.
Živjo, Sergio sem.
Je vse v redu, Sergio?
Ja, mislim, da je.
Otroci so vas premagali.
Lahko tudi tako rečete.
Ne smete jim dopustiti, da vidijo vaše slabosti.
Pomembno je, da jih takoj disciplinirate.
Da vedo, kdo ima avtoriteto.
Mislim, da bi mogoče moralo biti ravno nasprotno.
Pa srečno s tem.
Hvala.
Veste, katere so najpomembnejše besede, ki jih učitelj lahko izreče?
Ne vem.
Torej veste!
Kaj ne bi morali zdaj predavati?
Raje jih pustim, da se učijo.
G. Juárez, je vse v redu?
Recite mi Sergio.
Kaj ne bi morali biti pri pouku, g. Juárez?
Ja, ja. -Torej?
Otroci so dobro.
Ne skrbite. Mogoče so celo preveč dobro.
Je to edini računalnik v šoli? -Ja.
Ga lahko malo vzamem? -Kaj, zdaj?
Ja, ti otroci so neverjetni.
Komaj jih dohajam.
Mislil sem, da bo srednješolski učitelj
dovolj kvalificiran za poučevanje šestošolcev.
Ja, tudi jaz.
Vendar oni tako hitro napredujejo.
Lahko samo trenutek? Dajte.
Dovolj, g. Juárez! Pojdiva.
Tri minute. -Pojdiva!
Oprostite, ravnatelj. Daniel joče, ne more se umiriti.
Kaj je narobe, mali? So ti všeč klovni?
Poglej. Klovnov nos.
Čemu se smejiš? Kako ti je ime?
Ej, vrni se! Počakaj!
In, kaj smo se naučili?
Smo rešili problem?
PLAVANJE = TEŽA/ VELIKOST
Mislim, da če sta debeli in mišičasti tip iste teže,
bi bil debeli tip večji,
saj je mišica težja od špeha.
Točno! Bravo!
Kaj je? Kaj ni v redu?
Bili smo prepričani, da če sta dve stvari iste velikosti,
bo torej lažja plavala.
Oba imata prav.
Kako je to mogoče?
Temu rečemo obrnjena proporcionalnost
in vi ste ugotovili oba njena dela.
To, čemur smo mi rekli plavanje,
je koncept gostote.
Kjer je gostota enaka razmerju med maso in prostornino.
Masa je druga beseda za težo, prostornina pa druga za velikost.
Če se masa veča, dobimo večjo gostoto,
če pa se veča prostornina, dobimo manjšo gostoto.
Je to jasno?
V španščini, prosim!
Ravnatelj, se nam boste pridružili? -Kaj delate?
Kaj ni super? -Zakaj ste zunaj?
To je bila vaša zamisel, se spomnite?
Iz dvorišča narediti učilnico.
Morali bi meti pouk naravoslovja.
Če se prav spomnim, bi morali predavati o sončnem sistemu.
Tak je bil načrt, toda trenutno jih bolj zanima fizika.
Fizika? -Ja.
Kolikor vem, fizike ni na državnem izpitu.
Dajte, ta izpit.
Poučevanje za teste ne bo pomagalo tem otrokom.
Kaj z njim sploh ocenjujejo?
Učitelje.
Ste kdaj razmišljali o tem?
Pridi sem.
Kaj si se danes naučil o fiziki?
Ne veliko.
No, razumem obrnjen odnos gostote...
Obrnjeno proporcionalnost. -Ja, to.
Obrnjeno proporcionalnost med maso in prostornino
in kako to spremeni gostoto.
Toda kako lahko plavajo ogromne kovinske ladje,
tega res ne vem. Pa tudi vi niste vedeli.
To je težko vprašanje.
Težko je. -Razumem.
Kdo ima torej večjo gostoto?
Vi ali ravnatelj?
Prepričan sem,
da ima ravnatelj precej manjšo ''gostoto'' od mene.
Vi pa res radi izzivate. -Sploh ne.
Čeprav ima on precej večjo maso in prostornino,
pa bi se morala izmeriti, da bi vedeli, kdo ima večjo ali manjšo gostoto.
Kako bi to naredili?
Če je masa teža, ali tehtanje ne bi zadoščalo?
To lahko naredimo. Toda kaj je s prostornino?
Dolžina krat širina krat višina.
Zelo dobro.
To deluje za predmet pravilnih oblik, kot je kocka.
Kaj pa je z nepravilnim predmetom, kot je oseba?
Koliko je ravnateljeva širina? Je to to
ali to?
Pomislite. Zelo blizu ste.
Dajmo, saj zmorete!
Odgovor imate pred nosom.
Paloma. Samo trenutek.
Videl sem tvoj zvezek. Vse odgovore veš,
zakaj jih nisi delila s sošolci?
Zelo si sposobna in...
Vesoljska inženirka?
Prosim?
Rekli ste, da bi bila Lupe lahko filozofinja.
Mislite, da bi bila lahko jaz vesoljska inženirka?
Hočeš graditi vesoljske ladje?
Nekateri astronavti so bili najprej vesoljski inženirji.
Opa...
Astronavtka.
Ok.
Pred nama je veliko dela.
Paloma...
Če bi malo več delila s sošolci,
bi se vsi veliko naučili od tebe.
Bi lahko poskusila?
Zakaj gremo na drugo stran?
Ti lahko pomagam?
Ali imate knjige o filozofiji?
Filozofiji?
Ali o filozofih?
Filozofih?
Mogoče o Johnu Stuartu Millu? -O kom?
Johnu Stuartu... -To so predmeti za fakulteto.
Ne vem, zakaj bi pri teh letih brala take stvari.
Dobro, hvala.
Si hotela to?
Kaj imaš?
Si vedela, da lahko s tem zažgeš stvari s pomočjo sonca?
Sem. -Ja, kdor tega ne ve...
Glej, kakšen par. Piflarka in huligan.
Pojdite k vragu.
Dober dan, ravnatelj. -Dober dan, g. García.
Tisti novi tip, g. Juárez.
Kaj veste o njem? -Torej.
Preveril sem njegove ocene, priporočila, običajne stvari.
Je to vse? -Ja.
Zanimivo.
Ker...
Opravil sem nekaj klicev.
Kje si bil? Skrbelo me je.
Menda sem se danes počasneje premikal.
Odkod ti to?
Ne vem. Imela sem dober dan.
Daj, greva.
Plava!
Dobro, zmagal si.
Toda kaj misliš, zakaj plava?
G. Juárez, upam, da vas ne motim.
Niti najmanj, vstopite.
Izvolite, vstopite.
Kako ste? Izvolite. -Dobro sem.
Preden gre to naprej,
moram vedeti, kaj točno nameravate.
Torej, ni res, da nikomur ni mar.
Moja odgovornost je skrbeti za svoje otroke.
Svoje otroke?
Glejte.
Poklical sem vašo staro šolo.
Povedali so mi za incident, ki se je tam zgodil.
Nekaj se mi je zgodilo pred učenci.
Neke vrste eksistencialna kriza, če lahko tako rečem.
Dobro sem.
Kaj vas še zanima? -Nič.
Samo skušam razumeti, kaj poskušate narediti.
Kakšna je vaša metoda?
Ne...
Nobene metode nimam.
Ne razumem.
Ste za pivo?
Ne, samo... -Pridite, vabim vas v svoj dom. Pridite.
Ljubica? Gosta imamo.
Dober dan. -'Dan.
To je moja žena, Laura. To je moj šef.
Mislila sem, da sem jaz šefica.
Me veseli.
Chucho sem. -Tudi mene veseli.
To pa je najino majhno presenečenje.
Zna biti malo predrzen. -Ja, opazil sem.
Dala ga bom spat. Kar uživajta.
Hvala. -Oprostite.
Vprašali ste me, zakaj sem prišel sem.
"Osnovna škola José Urbina López dobi podporo za računalniško učilnico."
To je bilo pred osmimi meseci.
Piše, da so sredstva že dodeljena.
Bila so dodeljena, ampak niso prišla do nas.
Veste, kako to gre. -Ja.
''Prišlo bo jutri, ni treba, da pritiskamo.''
V Matamorosu ne pritiskaš, če veš, kaj je dobro zate.
Seveda, ja.
Čemu obsedenost?
Mi so zrasli brez računalniških učilnic, in poglejte nas.
Vi imate mobilni telefon z internetom?
Ja, zakaj?
Si ga lahko sposodim? Rad bi vam nekaj pokazal.
Mimogrede,
v mojem razredu je deklica. Paloma Noyola.
Kaj veste o njej? -Ne veliko. Molčeča je.
Lahko bi več sodelovala.
Je to to? -Ja. Zakaj?
To je zadnje. -Torej...
18 kg železa po 55 centov/kg,
3 kg aluminija po 11 pesov/kg,
4 kg brona po 2,75
in 3 kg bakra po 26 pesov.
Skupaj 105 pesov.
Greva.
Ogoljufal te je.
Kaj praviš?
Očka, on te goljufa.
Oprostite, mislim, da ste narobe izračunali.
Moralo bi biti 131,9 pesov.
Zaokroženo 132 pesov.
Hočete še enkrat preveriti? -Seveda.
Glej ti to, imaš prav. 131,9 pesov.
Oprostite. Gotovo sem nekaj narobe pritisnil.
Nico!
Kaj ti je!
Nisi prišel k Nachu!
Oprosti, samo...
Kje imaš nahrbtnik?
Notri.
Moraš razmišljati, Nico.
V redu je.
Dobro bom. -Si prepričan?
Kaj delaš?
Odkar se spomnim, je ta čoln trhel.
Misliš, da ga lahko popraviš?
Mogoče.
V šoli sem se učil o plavanju.
O plavanju? Res?
Kako boš naredil, da bo plaval? -Torej...
Najprej moram poskrbeti, da ne bo vdirala voda.
Očitno. -Ne, mislim...
Zakrpati moram vse luknje, ker če vdre voda...
Kaj?
Mogoče je to to.
Čeprav ni zaprt kot balon,
nekako uporablja zrak v tem prostoru,
zato ima ladja manjšo gostoto od vode.
Ja, to bi lahko bilo to!
Poglej ga, no.
Pravi znanstvenik.
Kaj je?
Misliš, da bi lahko vsaj malo dlje ostal v šoli?
Ne vem, stari.
Govoril bom z Nachem, prav? -Prav.
''Otroci se bodo naučili to, kar se želijo naučiti.
Mi tu ne forsiramo učenja,
ampak dopuščamo, da se to zgodi. Učitelj sproži proces
in stoji ob strani ter občuduje rezultat.
In to je vse.''
Hočete reči, da vaš pristop temelji na nekem YouTube posnetku?
Bolj ali manj.
Torej ste učni načrt poslali k vragu?
Ja, bolj ali manj.
Na koncu ga bomo obdelali,
toda takrat, ko bodo oni hoteli. To mora biti njihova zamisel.
Čeprav po tem, kar sem danes videl,
nisem niti prepričan, da me potrebujejo.
Če bi imeli računalnik,
bi se lahko vse naučili sami.
O, bog.
Tako.
Ste kdaj predavali? -Ja.
To je pogoj, da postaneš ravnatelj.
Torej se spomnite, zakaj ste se odločili postati učitelj, ne?
To je bilo že zdavnaj.
Kako je bilo ime temu učitelju?
Profesorica Carmona.
Moj je bil profesor Chávez.
Profesor Juan Antonio Chávez.
On mi je rekel, da lahko spremenim svet
in jaz sem mu verjel.
Spomnim se, kako sem ga objel pred vsemi na svoji maturi.
Ko sem začel predavati, so me moji otroci prišli objet.
Toda sčasoma, iz leta v leto, jih je bilo vse manj,
dokler prejšnje leto ni bilo nobenega.
Današnji otroci so se spremenili.
Ne.
Otroci bodo vedno otroci.
Svet se je spremenil, g. Juárez. -Ja, toda mi se nismo.
Nič v šolstvu se ni spremenilo zadnjih sto let.
Nič. Od šolskega zvonca do uniforme.
''Bodite tiho! Stopite v vrsto! Dvignite roko!''
Otroke treniramo, da so zobniki stroja,
katerega edini namen je, da dela sam od sebe.
In če jih on prežveči in izpljuni,
je to zato, ker niso upoštavali pravil naše igre.
Toda ti otroci so tako pametni.
Dobro vedo, da je ta stroj povsem zastarel.
Zato se izklopijo, odtavajo...
In mi jih izgubimo.
Vprašali ste me, zakaj sem prišel sem.
Nočem izgubiti še več otrok.
Nobenega več.
Kaj niste malo prestari, da bi bili tak idealist?
Malo sem prestar, da bi bil spet oče.
Dobro, g. Juárez. -Sergio.
Reci mi Sergio.
Dobro, Sergio.
Dal ti bom priložnost.
Ne zapravi je, prav?
Pravzaprav...
Vas lahko zaprosim še za eno uslugico?
Pripravljeno je, naprej.
Mama, čas je, da vstaneš.
Kaj je to? Daj, pomagaj mi malo.
Dober večer.
Zajtrk je na mizi, kava je pripravljena.
Hvala.
Dobro, pojdi noter.
Ne! Kaj delaš? Nisi slekel hlač.
Ej...
Pojdi ven!
Vrni se noter.
Koliko?
Sedem centimetrov. -To!
Naslednji.
Ne, premislil sem se!
Ok, tu sem.
''Uslugica.''
To je za otroke.
Za otroke. To je za otroke!
Za otroke!
Grem, grem...
Deset centimetrov. -Deset centimetrov!
Sergio ima večjo gostoto!
Lahko naredimo grelnik vode ali pečico...
Imam idejo! Poglejta to.
Zmagali bomo. -Ja.
Zdravo. Ti lahko pomagam?
Imate kakšne knjige o filozofiji?
Seveda.
Te zanima kakšno določeno področje?
Metafizika? Ontologija? Epistemologija?
Morala? Logika? Estetika?
Marlene, mi lahko pomagaš?
Izvoli.
To se nikoli ne dogaja! -Udari ga.
Oprostite.
Glej.
Nič od tega ni mogoče uporabiti. Vzemi, kolikor hočeš.
Pazi, da se ne porežeš. In srečno.
Mislimo, da padamo zaradi gravitacije,
toda samo zdi se, da padamo.
V resnici nas vleče proti Zemlji,
ker je njena masa ogromna v primerjavi z našo maso.
Iz istega razloga tudi Sonce privlači Zemljo.
Če Sonce privlači Zemljo, zakaj se nismo zaleteli v Sonce?
Ker je orbita mesto, na katerem je planet ujet
med padanjem proti nečemu in padanjem od nečesa.
Torej, celo vesolje, vsi mi, ves čas
pravzaprav padamo skozi prostor?
Tako nekako. -Kako super!
Hej, previdno s tem. -Oprostite!
Dobro, torej...
Vsi vejo, da lahko s povečevalom zažgeš stvari.
To je neusmerjena svetloba, ki odseva na moji roki.
Kaj bi bilo, če bi jo usmerili?
Uspelo!
Upam, da ste uživali v našem sončnem žarku smrti.
Če vam je bilo to všeč, vam bo to še bolj.
Poglejte, kaj bo to naredilo tej mali steklenici bencina. -Ne!
Obrat!
Gremo, vsi. Da vidim, kako se vrtite.
Rotacija!
In zdaj revolucija!
OŠ JOSÉ URBINA JE DOBILA PODPORO ZA RAČUNALNIŠKO UČILNICO
Zakaj si tako zgodnji, Nico?
Je vse v redu?
Dobro, povej mi.
Rekli ste, da vas lahko vprašamo karkoli, ne?
Ja.
In ni preveč čudnih vrašanj, ki jih ne smemo zastaviti?
Tako je.
Dobro. To je moje vprašanje.
Povej.
Kaj naj naredim, da bom všeč neki punci?
Vidite! -Ne!
To je zelo dobro vprašanje.
Pravzaprav zelo pomembno vprašanje.
Resno mislim, ampak...
Kot pri vseh pomembnih vprašanjih, ne obstaja en odgovor.
Hudirja.
Ker ne obstaja samo en tip punce.
O kakšni punci govoriva?
V tem je stvar.
Ona je zelo pametna, jaz pa sem zelo neumen.
Ej!
To ni res.
Kadar skušam nanjo narediti vtis, rečem nekaj neumnega.
V tem je problem. -Kaj?
Skušaš jo navdušiti, ji pokazati, kako si super.
To deluje pri nekaterih ženskah.
Toda tebe ne zamima kar ena ženska, ne?
Poglej.
Taki punci
moraš pokazati, kako je super ona, ne ti.
Moraš jo podpreti, ji vliti pogum.
Ker ona bo veliko dosegla.
Še posebej nekdo, kot je Paloma.
Kako... -Bilo je očitno.
Glej.
Jaz sem ji hotel dati to,
ampak mislim, da ji daj raje ti.
Reci ji: ''Glej, kaj sem našel in spomnil sem se nate.''
Kako veste toliko stvari?
Se spomniš, ko sem rekel, da se učimo iz svojih napak?
Veliko sem jih naredil.
Pospravi zdaj to, da ne izgubiš. -Ne!
Oprostite, samo... Tu imam pomembne stvari.
Naj pogledam to torbo, Nico.
Zakaj? To so samo stvari za šolo, darilo od brata.
To je vse. -Nico.
Ne. -Nico, daj sem.
Prosim, tega nikoli ne odpremo. Prosim!
Daj mi torbo.
Če izvejo, me bodo ubili.
Prosim, rotim vas. Ne odprite je.
Daj mi to, Nico.
Hočeš?
Kaj?
Če odprem torbo,
bom našel nekaj, česar 12-letnik ne bi smel imeti,
še manj pa prinesti v šolo?
Ne vem.
Mogoče.
Nico, če najdem kaj takega,
ne bom imel druge možnosti, kot da to prijavim,
potem pa se bo vse zapletlo.
Kaj boste torej?
To mi moraš ti povedati.
Dobro jutro.
Pogledal sem vaša vprašanja,
nahajajo so pred vašimi imeni.
Nico, vem, da si moral veliko nadoknadniti,
toda od vseh mojih učencev si najbolj napredoval.
Se spomniš, ko sem govoril o nadzoru nad svojim življenjem?
Lahko se odločiš, v katero smer hočeš, da gre življenje.
Hočeš, da gre v to smer?
Ali v to smer?
Ne moreš imeti obojega.
Skoraj pravočasno.
Vsaj napredujete.
Danes imamo Rositino plesno izvedbo.
Fantastično bo.
Preden pa začnemo, je čas za igro.
Pazite.
Nekoč je živel slavni matematik po imenu
Carl Friedrich Gauss.
Leta 1777, ko je bil on otrok,
je hotel njegov učitelj zaposliti ves razred,
zato so morali seštevati vse številke od ena do sto.
To bi moralo trajati več ur,
toda Gauss je takoj odgovoril.
Mi lahko nekdo pove, kako je to naredil?
Ekipa 2? Paloma?
To je...
5050?
Kako si prišla do tega?
Seštela sem 100 in 1, to je 101.
99 plus 2, 101.
98 plus 3, 101.
Skupaj je 50 parov od 101.
Točka za ekipo 2.
Prijaviti moram incident.
Sva gotova? -Zdi se, da sva.
Kaj se je zgodilo?
Učenec je mogoče prinesel tihotapsko blago.
Mogoče je prinesel?
Ja, nisem prepričan.
Kdo je prestopnik?
Jaz.
Prosim?
Ja, mogoče bi moral prijaviti učenca.
Ne počneš tega zdaj?
Ja.
Ne.
Ne, ker prijavljam sebe.
Za kaj?
Ker nisem prijavil nekaj, kar bi mogoče moral.
Odločil sem se, da mu ne bom pogledal v torbo.
Ampak kdo je ta učenec?
Tega ne morem povedati.
Ker se tehnično ni zgodil nikakršen prestopek.
In jaz mu želim dati priložnost.
Samo nisem prepričan, ali sem ravnal prav.
To več ne deluje kot izpoved, ampak kot prijava.
Nisem to naredil samo zaradi njega. Ali nje.
Toda stvar je v tem, da ves razred sodeluje,
metoda funkcionira.
Če zdaj prijavim tega učenca, lahko izgubim zaupanje vseh.
To bi vse uničilo, toda jaz jih ne želim izgubiti.
Kaj naj torej naredim?
Povej mi, ali sem ravnal prav?
Sergio,
napravil si samo to, da si me povsem zbegal.
Te lahko pospremim domov?
Kaj ne živiš ob plaži? -Ja, toda danes grem po daljši poti.
In varnejša boš z mano.
Kakor hočeš.
Lahko izdelaš svojo raketo. In potem te bodo dali v breztežnostno komoro.
Obstajajo tudi simulacije neuspešnega lansiranja,
kjer moraš vrniti nadzor.
In glej to:
Trije študenti so postali pravi astronavti.
Sergio mi je rekel, da... -Počakaj malo.
Sergio ti je dal to?
Hočeš nekaj videti?
Si dobro, oče? -Ja, ne skrbi.
Danes sem samo malo utrujen.
Kdo je to? -Dober dan. Nico sem.
V šoli sodelujeva na projektu.
Samo da nesem torbo noter, takoj se vrnem.
Kako ste?
Dobro.
Pridi.
Oprosti zaradi smradu. -Kakšnega smradu?
Tukaj.
Od kod ti to?
Našla sem.
Nič še nisi videl.
Poglej.
Kaj je to? -Moj teleskop.
Kaj ne bi morala biti noč?
Poglej.
Kam? -Tja.
Kjer se morje dotika neba.
Počakaj, kaj je to?
SpaceX. To je lansirna rampa v Boca Chici, Teksas.
Kmalu bodo največje rakete na svetu izstrelili od tam.
Lahko jih gledava od tu.
Spita.
Kaj bereš?
O moralnih dilemah.
Marsičesa ne razumem, toda zanimivo je.
Na primer...
Recimo, da si kapitan ladje, ki se potaplja.
Imaš 30 potnikov, toda rešilni čoln jih sprejme samo 15.
Kako boš izbral, koga boš rešil in zakaj?
Za kateri predmet je to? -Ni za šolo.
To sem dobila na fakulteti. Zase.
Čakaj, prosim?
Ta knjižnica je mega, morala bi jo videti.
Mislila sem, da si želim študirati filozofijo,
toda po tem, ko sem videla vse te knjige... Ne vem.
Toda hočem biti profesorica, to vsekakor.
Filozofija?
Profesorica?
Ljubica...
Naslednje leto se ne boš vrnila v šolo.
Jaz moram delati, kdo bo skrbel za tvojega brata?
Če ti to res veliko pomeni in si zelo želiš,
sem prepričana, da se lahko k temu vrneš, ko bo šel v vrtec.
Greva, Paloma.
Tukaj si. Dan posebne predstavitve.
Tvoj razred je prvi na vrsti. Devet zjutraj. Računalniška učilnica.
Dobro.
Okrožje je kočno poslalo tehnika,
ki bo otrokom pokazal osnove.
Pojasnil jim bo, kako računalnik dela.
Res? -Ja, ravno se pripravlja.
Kaj se je zgodilo?
Vztrajal sem, pritisnil sem...
Lahko bi te poljubil.
Prosim, ne.
Nisem si umil zob.
Vidimo se tam.
Nico!
Kako je bilo? -Mislim, da dobro.
Kaj je to? -Darilce.
Kot nekakšna božičnica.
Nisem preveč za teste, še posebej ne za te za vajo.
Vidiš datum?
2012? Toda ta je letošnji.
To ni test za vajo. Pravi test je.
Od kod ti to? -Povsod ga najdeš.
Samo vedeti moraš, kje ga poiskati.
Hvala, ampak...
Ne.
V redu je. Tu smo vsi enotni.
Lahko nadaljuješ s tem, kar delaš, če jih pripraviš s tem,
ostale učitelje ne bo tako motil tvoj mali eksperiment.
Hvala, ampak mene preskočite.
Stvar je v tem, da nas ocenjujejo kot celoto.
Če bodo tvoji učenci slabi, boste vse nas povlekli za sabo.
Zato nekako moraš sodelovati.
In kaj je z otroki? -Oni nimajo pojma.
Če bodo dobri, bodo maturirali. Če bodo slabi, bodo maturirali.
Karkoli bo, maturirali bodo. Vedno je bilo tako.
Edina razlika je, ali bomo mi spotoma dobili bonus ali ne.
Ne, edina razlika je,
ali jih bomo naučili, da goljufajo ali ne.
V tem je razlika.
Računalniki? Še bolje.
Dobro jutro. -'Jutro.
Glede na to, da menim, da so računalniki pomemben del ekonomije...
Občina Matamoros... -Preidi na stvar, stari.
Dobro.
To je CPU ali centralna procesna enota.
To so možgani računalnika.
CPU shranjuje podatke in izvaja operacije,
da bi računalnik delal.
Ste vedeli, da bi lahko računalnik izvedel
do četrt milijona ukazov v sekundi?
Ej!
Kaj delate, učitelj? -Prosim?
Domnevam, da ste vi to dali moji hčerki?
Vi ste zagotovo Palomin oče.
1200 dolarjev.
Toliko ne zaslužim v letu dni. -Ne.
Na voljo so štipendije, šola bi jo priporočila.
Paloma ima velike možnosti.
Lahko bi zanjo zbrali sredstva za potne stroške.
Prepričan sem, da... -Poglejte, učitelj.
Mogoče sem res revež. Celo življenje sem kopal po smeteh,
toda nisem berač.
Ne, nisem to mislil.
Poglejte.
Vem, da je strošek videti ogromen, toda...
Paloma ni običajna učenka.
Dobi lahko štipendijo. -In kaj potem?
Odšla bo v vesoljski tabor in videla vse te norosti,
potem pa se vrnila sem? V resničnost?
Veste?
Vi izstrelite te otroke kot rakete v vesolje,
glavo jim napolnite z raznimi idejami.
Ko pa oni odidejo od vašega pouka in se vrnejo v resnični svet,
ko padejo nazaj na Zemljo, kje boste potem vi?
Jih boste čakali tu in jim rekli, naj se še naprej trudijo?
Ne, kajne?
Druge glave boste polnili s svojimi norimi idejami,
opominjali jih boste, kaj vse bi lahko imeli,
kaj vse bi lahko bili.
Oče.
Učitelj, prosim vas.
Ne delajte tega moji hčerki.
Pridi, Paloma.
Ne morete vstopiti! -Oprostite.
Vem, da ste zasedeni. -Skušala sem ga zaustaviti.
Oprostite, da vas prekinjam. -Kdo ste vi?
Sergio Juárez Correa.
Učim v osnovni šoli José Urbina López.
Hotel sem se pogovoriti z vami
o situaciji
glede naših računalnikov.
V redu je, Marta, pusti.
Vedno najdemo čas za naše vojake na prvih bojnih črtah.
Zanimiv izbor besed. -Prosim?
Vojaki, bojišče.
Kot da sem v vojni in se borim proti sovražnikom.
Toda ne. Jaz...
Ves dan prebijem z otroki.
Torej, povejte.
Kako vam lahko pomagam?
Nacho je danes vprašal po tebi.
Kdaj bo lepotec začel?
Zdaj, ko se šola končuje, bi te rad uvedel v posel.
Kaj je?
Vidiš tisto tam?
Ne vidiš, kje je konec vode
in kje se začenja nebo.
Torej to pomeni, da smo zdaj, tehnično gledano,
sredi vesolja.
Kaj?
Ja, do sem sega.
To, kar je za nas nebo, je samo sloj plina.
Videti je, kot da nima oblike, kot da je prazen,
a v resnici ima maso.
Kot teža.
In ona ga vleče proti Zemlji.
Ujet je tam.
Tako kot mi.
Ne bom delal za Nacha. -Misliš resno?
Toda sovražiš šolo. Kaj se je zgodilo?
Ne vem. Preprosto mi je všeč.
Tam je učitelj,
ki dela stvari drugače.
Mislim, da bi z njim lahko bil pameten.
In tam je tudi dekle...
Pa smo tam.
Glejte ga, Don Juana!
Glej...
Če imaš kakšno drugo priložnost, bi ti rekel, samo izvoli.
Ko pa enkat začneš z Nachem, ni več izhoda.
Toda jaz se mu nikoli nisem pridružil.
Res ne?
Ej. Potrebuješ prevoz?
Užival sem v sprehodu, ampak lahko.
Imaš avto na popravilu? -Ja.
Za vedno.
Zamenjal sem ga za nekaj koristnejšega.
Je to to, kar mislim, da je?
Zdaj boš videl, česa so oni sposobni.
Ne bi ti bilo treba. -Moral sem.
Žal mi je, res sem mislil... -V redu je, vem.
Pravzaprav zelo cenim tvoj trud.
Se žena ni jezila?
Si poročen? -Ne.
Dobro, ker...
Mislim, da bom nekaj časa pri tebi.
Njegov pristop je nenavaden, rezultati pa so odlični.
Ja, verjamem.
Imamo obisk. Čemu dolgujemo to čast?
Verjamem, da se poznata.
Kaj delate?
Meditiramo.
Imeli smo razpravo in postalo je precej intenzivno,
pa smo si vzeli malo časa, da se ohladimo.
Ne zmenite se zame. Kar nadaljujte.
Jaz sem samo opazovalec. O čem ste razpravljali?
Razpravljali smo o morali.
O morali?
Te teme ne poznamo.
Glede na učni načrt... Danes je 20. marec.
Morali bi se pripravljati na državno malo maturo.
Ja, toda Lupito je pritegnila filozofija.
Filozofija?
In z razredom je delila stvari, ki se jih je naučila.
Lani v petem razredu
so bili rezultati tega razreda med najslabšimi v državi.
Čudno, da imate čas za kaj drugega kot za priprave na test.
Kot sem torej rekel...
Nekdo je Lupiti rekel, da je premlada, da bi brala o filozofiji.
Pa smo poskušali odgovoriti na nekaj težkih vprašanj.
Na primer, na katera?
Zanimalo me je, kaj bi John Stuart Mill rekel o splavu.
O splavu?
In kaj misliš, da bi rekel? -Torej...
Če želimo kar najbolje za čim večje število ljudi,
mislim, da če komaj plačuješ najemnino in hrano,
da je bolje ne roditi še več otrok, ki bodo trpelli.
In to bo potem povzročilo še več gorja drugim.
Zato, ja.
Obstajajo primeri, ko je splav mogoče prava stvar.
Hudirja.
In kaj ti misliš o tem zaključku?
Pomislim na svoje brate.
Včasih so res naporni,
toda ni mi všeč, ko pomislim, da se ne bi rodili.
Ne vem.
Zelo je zapleteno.
Toda ne skrbite.
Vsi smo se strinjali, da so kondomi najboljša rešitev.
Kondomi? -Pravzaprav se ne strinjajo vsi.
Glede tega smo imeli razgreto debato, kajne?
Glede na Stuarta Milla je lahko nekaj dobro ali slabo,
odvisno od situacije.
Ali obstaja kaj, kar bi on vedeno smatral za nemoralno?
Vse, kar škodi mnogim za dobrobit nekaj posameznikov.
Kaj, na primer?
Kot če bi nekdo ukradel nekaj, kar je namenjeno vsem?
Zelo dobro, Nico. Torej nekaj kot...
Korupcija?
Glede na to, da imate čas za debato o tako naprednih temah pri uri,
imate zagotovo popoln nadzor nad osnovnimi veščinami za šesti razred.
Ti, povej mi...
Kakšen je koren števila 256?
Kaj hočete zdaj dokazati?
Ne? S kom je bila Mehika v vojni leta 1846?
Tega še ni predelal. On je...
Pojasni mi Darwinovo razvojno teorijo.
Počakajte.
Kot sem domneval.
Ta otrok nima osnovnega znanja, ki se pričakuje za šesti razred.
G. Juárez, on je definicija
nevedneža.
Čakaj malo, ne dovolim... Nico!
Pa še nevzgojen je!
Kaj je z vami? Zakaj se to naredili?
Meni povejte, kaj želite, ne govorite tako z otroki.
Koren števila 256 je 16.
Mehika je bila leta 1846 v vojni z ZDA.
Darwinova razvojna teorija govori o preživetju najmočnejših.
Hvala, g. Juárez. Vidiva se pri ravnatelju.
Razmišljala sem o naši igri prvega dne, se spomnite?
Čolni in potniki?
Obstaja očitna rešitev.
Ne bi smeli prodati več vozovnic, kot je prostora v čolnih.
Počakaj.
Stavim, da prejema podkupnino teh kretenov. -Počakaj, Sergio!
Prosil sem te, da ne dregaš v osir, in kaj si naredil?
Splav? Kondomi? Korupcija?
Ne morem zahtevati od učencev, da se smelo učijo, delajo, kar morajo,
gredo tja, kamor jih peljejo njihova vprašanja,
potem pa kaj?
Naj se pred njimi pretvorim v priliznjenca?
Razmišljaj na dolge proge.
Bistveno je, da ostaneš njihov učitelj.
Kaj, če se moraš občasno malo prilizovati?
Misliš resno?
G. ravnatelj? Čakam.
Takoj, gospod.
G. Juárez.
Moram reči, da so me zelo vznemirile številne pritožbe,
da se vaši otroci ne pripravljajo na državno maturo,
toda nisem mislil, da je situacija tako slaba.
Zato ste suspendirani za dva tedna.
Prosim?
Dokler se vaš razred ne pripravi na izpit,
ki se vam očitno ne zdi pomemben.
Poglejte.
Imate prav, ne bom zanikal.
Ta izpit se mi zdi nekoristen. Toda ali so krivi otroci?
Dobro, naredil bom to. Pripravil jih bom.
Naslednja dva tedna bomo delali to, pripravili se bomo na maturo.
Toda prosim vas, ne suspendirajte me.
Neumno bi bilo pripeljati nekoga drugega, da jih pripravi.
Zahvalite se svojemu ravnatelju, da ste samo suspendirani,
na pa tudi odpuščeni.
Če sem iskren, dvomim v svojo odločitev.
To ne bo potrebno.
Ne bo potrebno.
Želite dodati še kaj?
Ne.
Na svidenje, profesorja.
To je noro, Chucho.
Veš, da v mojem razredu, prav v tej šoli,
obstaja deklica, za katero sem prepričan, da je genij.
Edino, kar si ti vedel o njej, preden sem prišel, je,
da bi lahko bolj sodelovala.
Resno?
Koliko otrok v tej državi bi lahko bilo kot ona?
Toda dokler toleriramo to namerno neznanje, ne bomo vedeli.
Žal mi je, Sergio.
Roke imam zvezane. -Ja, ja.
Smatraj to kot dopust.
Bodi malo s svojim otrokom in z ženo.
Ej, si dobro?
Veš, nisi neumen.
Tudi nevednež ne, kot ti je rekel tisti.
Resno.
Vedno se domisliš, kaj je najpametneje reči, in to zelo hitro.
Jaz tega ne bi zmogla.
Glej lepotca.
Chepe pravi, da ti ni jasno, za koga delaš.
Nisem mogel verjeti, pa sem prišel pogledat.
In? Delaš zame ali ne?
Kar naenkrat mi je padlo na pamet, da si zmeden,
ker ti nismo nikoli priredili pravega sprejema v družino.
Prave iniciacije.
Kdo je to?
Nihče, samo prijateljlica.
Pojdi domov.
Počakaj, ljubica. -Ej.
Kaj se dogaja? -Si devica? -A? -Nacho, ne!
Uporabna bo. -Samo otrok je, stari.
Ej!
Glej brata, skuša biti nevaren.
Krasno... -Samo otroka sta, človek.
Počakaj, Nico! -Kaj, hudiča.
Lupe... Lupe!
Si dobro?
Ste vsi dobro?
Si dobro?
Paloma, si dobro?
Nico...
Carlos je pojedel 3/8 pice,
Ricardo pa je pojedel 1/4 iste pice.
Koliko pice sta skupaj pojedla Carlos in Ricardo?
Nihče?
Torej...
Dobro jutro, Laura.
Kakšno presenečenje.
Mogoče ga lahko vi spravite iz postelje.
Oprostite.
Se lahko malo pogovoriva?
Sergio, izpit je jutri.
To pomeni, da nisi več suspendiran.
Premalo osebja imamo, prav bi nam prišla tvoja pomoč.
Nič se nisi oglasil.
Moram vedeti, ali se boš vrnil.
Veš, da nisem mogel nič narediti glede tega, kar se je zgodilo.
Veš, da sem se boril proti temu.
Sergio, odpri!
Ne bom odšel. Ostal bom tu, pri tebi.
Jedel bom tvojo hrano, sral bom v tvoj WC.
Karkoli je potrebno, toda ne grem, dokler ne prideš ven.
Sergio.
Ne moreš zapustiti teh otrok.
Že tako so dovolj travmatizirani.
Mogoče je to najboljši način, da se jih pripravi na prihodnost.
Živjo, kako si? -Odidi.
Res?
Je to to? Boš kar odnehal?
Ja, zakaj ne?
Ne želiš dokončati, kar si začel?
Sergio...
Sam si videl, da ti uspeva.
Veš, kaj mi je uspelo?
Uspelo mi je... Ubili so... Enega od mojih...
Poglej...
Če nočeš, se ti ni treba vrniti.
Odlično, zakaj si torej tu?
Zaradi otrok.
Hočem, da se otroci vrnejo.
So nehali prihajati?
Hočem, da grejo na državni izpit. -Ta prekleti izpit.
Chucho.
Glej, kot sem ti rekel.
Jaz sem jih izneveril.
Jaz njih.
In Nica.
Mislil sem...
Mislil sem, da ravnam prav.
Res, ampak...
Moral bi pogledati v nahrbtnik.
Ne, če se vrnem, bodo na koncu samo oni plačali.
Spet.
Oprosti. -Samo malo, Sergio.
Res mislim, da si bil na robu nečesa velikega z njimi.
Sam sem to videl.
Nikoli nisem videl, da se otroci tako odzivajo. Nikoli.
Ali da tako napredujejo v tako kratkem času.
Toda nikomur ni mar, kaj si misliva o tej metodi.
Nikomur ne bo mar, če ne bo merljivih rezultatov.
Za to je ta izpit!
Sam si to rekel. Paloma bi lahko bila genij.
Ampak kako bomo vedeli.
Je Paloma nehala prihajati? -Ja.
Dober dan.
Paloma?
Kaj delaš tu?
Ravnatelj je rekel, da me bo pustil pri miru,
če te nagovorim, da se vrneš v šolo.
Ti se ne boš vrnil?
Ne vem, ali se lahko.
Zakaj ne?
Mogoče je imel tvoj oče prav.
Mogoče sem naredil več škode kot koristi.
Ne morem se vrniti.
Zdaj moram skrbeti zanj. Bolan je.
Zelo mi je žal, Paloma.
Žal mi je.
Toda moj oče ni imel prav.
Ti si nam rekel, da imamo potencial kot vsi drugi otroci.
Toda pred tabo nismo verjeli,
da lahko uspemo.
Jaz si ne bi mogla nikoli zamisliti stvari, ki sem jih delala v šoli.
Kaj bi mogla delati in doseči.
Toda to je nekaj, kar zdaj imam.
Če ne bi bilo vas, tega ne bi imela.
In nikoli...
Nikoli ne bom tega pozabila.
Toda vera kdaj ni dovolj.
Kdaj...
Kdaj je resničnost resničnost.
Poglej naokoli.
To je moja resničnost.
Ni rešitve iz nje.
In ljudje kot jaz...
Kot Nico...
Mi ne moremo pobegniti.
Razumem.
G. Juárez.
G. Noyola.
Paloma ne potrebuje več tega.
Morali bi ga vrniti, tu se lahko poškoduje.
Toda kaj je to?
Sposodila si ga je iz šole za projekt iz naravoslovja.
Šola si ne more privoščiti česa takega.
Tega si ni izposodila.
To je izdelala. -Toda, kako?
To ni mogoče.
Kaj ni vse nemogoče, dokler tega ne naredite?
Paloma je izjemna deklica, g. Noyola.
Samo sprašujem se, ali vi to veste.
Ne tako, učitelj.
To je njeno.
Njeno je.
Se lahko še nekje ustaviva?
Paloma?
Moral bi počivati, oče.
Pridi, sedi poleg mene.
Si dobro?
Vse bo v redu.
Tisti tvoj seznam. So na njem telefonske številke?
Profesor?
Glej ti to.
Tam.
Sedite, kjer želite.
Pohitite.
Dajte. Zamujate.
Kako nam gre?
Samo še nekaj jih manjka.
Glej.
Kaj je?
Zaradi številnih dokazov o nepravilnostih
so se odločili spremeniti letošnji test.
Mogoče so dobili številne prijave zaskrbljenih meščanov.
Zdaj smo vsaj vsi na istem.
Kaj je?
Sedite.
Ne dotikajte se materiala pred sabo, dokler se test ne začne.
V redu. Tišina.
Zdaj bomo začeli.
Hitro, pridite. Poslušajte.
S tem testom izmerijo, koliko znate, prav?
Mogoče vas letos nisem naučil vsega, kar bi morali znati.
Toda naučili ste se razmišljati.
Mogoče bodo nekatere stvari, ki vam ne bodo znane,
toda v tem testu ni ničesar, kar ne bi mogli ugotoviti.
Dobro?
Jasno?
Torej...
Želim, da nekaj veste, preden pišete test.
Vi ste me ogromno naučili.
In zelo sem ponosen na vsakega izmed vas.
Dobro. Gremo razturat.
Imate tri ure, da končate test.
Skušajte odgovoriti na čim več vprašanj.
Za vsako neodgovorjeno vprašanje vam bodo odšteli točke.
Srečno!
In...
Začnimo.
Leto pred Sergievim prihodom je samo 55 % njegovih učencev
naredilo izpit iz matematike in 69 % iz španščine.
Nihče ni dobil odlične ocene.
Leta 2012, po enem letu s Sergiem,
jih je 93 % naredilo matematiko, od teh 63 % z odličnim,
jih je 97,5 % naredilo španščino, od tega 72 % z odličnim.
Deset Sergievih učencev je bilo med 0,1 % na državnem iz matematike.
Paloma Noyola je dobila najvišjo oceno
v vsej Mehiki.
Postala je nacionalna senzacija in dobila je zasebno štipendijo,
s katero se je lahko preselila v nov dom.
Sergio Juárez Correa še naprej živi v Matamorosu,
kjer še naprej uči v šestem razredu.
Osnovna šola José Urbina López še vedno nima računalniške učilnice.
NOVI STEVE JOBS
''Edino, kar ovira moje učenje, je moja izobrazba.''
Albert Einsten