Jeanne!
Charrier kisasszony!
Igen?
Yves Nancyba megy. Elviheti az állomásra.
Elvágják a vasútvonalat a folyó felett, hogy a németeket megállítsák.
Ez lesz az utolsó vonat. Ne késsen el! A téren fogom várni.
Pontban háromkor.
Ott leszek. Köszönöm.
Köszönöm szépen.
Szívesen.
Menjen enni! Biztosan éhes.
Köszönöm, Yves!
NŐK A FRONTON
2. EPIZÓD
Maga mit keres itt?
Bűnügyi rendőrség.
Nem hoztak be ide egy nőt?
Itt a hölgyek apácák, a sebesültek pedig katonák.
Körülnézhetek?
Ez egy katonai kórház. Nem sétálhat csak úgy be.
Civilek nem tartózkodhatnak itt. Hacsak nincs engedélye.
Ez esetben, kérem, távozzon!
Ne aggódjon! Kitisztítom a sebeit.
Üljön fel!
Hogy hívják?
Nem emlékszik semmire?
Biztosan sok borzalmat élt át…
A tábornok úr nem tudja fogadni.
Ellenőriztük, a munkások részére nem nyújtottak be semmilyen kérvényt.
Az lehetetlen.
A sógorom a minisztériumban dolgozik.
Tőle tudjuk, hogy a kérvényünket elfogadták.
Jelen állás szerint…
ezt kétlem.
Minden jót!
Uram!
Szükségem van rájuk a gyár működéséhez. Nélkülük…
Franciaországnak is szüksége van rájuk.
Tisztában vagyok vele.
A férjem két napja ment el.
Lehetetlen.
Elnézést!
Én nem engedélyezhetem, hogy egy katonai kórházban nyomozzon.
Forduljon a feletteseihez!
Na és maga?
Maga bemehet a kórházba, nem?
Ő a kis Madeleine?
Igen.
Hogy megnőtt!
- Adj egy puszit! - Szervusz!
Szervusz…
Bácsikám!
- Hány éves vagy? - Nyolc.
Nyolc!
Adsz egy puszit?
Nagyon aranyos vagy!
Charles!
Jó reggelt, Caroline!
Egész éjjel úton voltam. Nem ülhettem ölbe tett kézzel.
A főparancsnokság nem tud a kérvényünkről.
A férfiak búcsú nélkül mentek el.
Igen, tudom. Ez szörnyű.
- Mi történhetett? - Fogalmam sincs.
Köszönöm.
Mivel a kormány Bordeaux-ba költözött,
a minisztériumban nagy a fejetlenség.
Biztosan elkeveredtek a felmentési kérelmek.
Mit tehetünk?
Semmit. A férfiakat bevitték.
Nem adnak több felmentést. A háború hosszúra nyúlik.
Intézkedtem a minisztériumban.
Addig nem jövök vissza, amíg nincs megoldás.
Ne aggódjon!
Köszönöm, Charles.
Örülök, hogy itt van.
Anya, tudnál jönni?
Elnézést!
Megmagyaráznád?
Sosem jössz haza.
Édesanyám! Victor a háborúba ment.
Szükséged lesz rám.
Higgy nekem!
És bízz bennem egy kicsit!
János apokalipszisének fenevadja közeleg.
Visszatért az Alvilágból.
A német hadsereg ostromol minket.
Hogyan hirdessük Isten szavát…
ha a gyűlölet uralkodik?
A fenevad legyőzéséhez…
minden francia katonára szükség van.
Gyógyítsátok meg Franciaország gyermekeit,
hogy megszabadítsanak minket az ellenségtől!
Ti Isten katonái vagytok.
Most pedig…
nyissuk ki a szívünket!
Lisette…
és családja emlékére.
Akik a német barbárság áldozatai lettek.
Geneviève!
Halleluja…
Bátorság, nővéreim!
Siessenek!
Agnès anya, mi történt?
Sebesültek érkeztek.
Jövök, segítek!
Ápolónő vagyok a Salpêtrière-ben!
Jöjjön velem!
Kösse be a fejét!
Siessenek!
Segíthetek?
Nem.
Ne feledjék! A zöld cédulások várhatnak.
A sárga Bruandé. A piros az enyém.
Sok szerencsét, nővérek!
Gyerünk!
Segítsenek!
Vigyük oda!
Tartson ki!
- Piros, tegyen rá érszorítót! - Igenis!
- A lábam! - Ne mozogjon!
A lábam!
Bruand!
Sárga! A magáé.
A lábam!
Meghalt. Menjen tovább!
A következőhöz!
- Ez a tiéd! - Hé!
Mi ütött magukba?
Menj a pokolba!
- Német! Semmi keresnivalója itt! - Nincs magukban emberség?
Lemészároltak minket a hegyekben!
Nővér!
Emelje fel a lábát!
Tűnjenek innen! Ez parancs!
A saját katonáinkat kell ellátnunk.
Erre esküdtünk meg Isten előtt.
Az orvosi eskü szerint minden élet értékes.
Majd én!
Tüdőtágulás. Fennáll a gázgangréna veszélye.
- Kicsoda maga? - Jeanne Charrier, ápolónő vagyok.
Épp ideje volt.
- Tudja osztályozni a sebesülteket? - Igen.
- A pirosaknak… - Tudom.
Bruand, jöjjön velem! Vele kezdjük.
Vigyük arrébb, különben megölik.
Doktor úr!
Jövök!
Beszéltem a minisztériummal,
ideküldenek néhány munkást a gyarmatokról.
De a gyárat át kellene alakítani.
Átalakítani?
Igen, lőszert kéne gyártani a kormánynak.
Ki kell használnunk ezt a lehetőséget.
Teherautókat vagy lőszereket gyártani nem ugyanaz.
Anyám, ha ez kell a gyár megmentéséhez…
Victor ellenezné.
Tudom.
Én is inkább azt szeretném folytatni, amit mindig is csináltunk.
De átérzitek a helyzet súlyosságát?
Más megoldás kell.
Jó lenne, Caroline, de nem látok más lehetőséget.
Dewitt asszony,
Delcour úr a bankból beszélni akar önnel.
Nem maradt semmink?
Ezt akarja mondani?
Hat hónapja nem váltottunk be váltót.
Azt hittem, tudja.
Nem tudtam róla.
Victor nem említette, Caroline?
Nem tudtam erről.
Dewitt úr,
az öccse a jövőbeli eladásokkal számolt.
Más esetben bíznánk a családjában, mint mindig.
Ahogy az édesapja idejében is. De most…
Háború van.
Nincsenek munkások, akik teljesítenék a megrendeléseket.
Túl sok a bizonytalanság.
- A gyárnak nincs gazdája. - De, én itt vagyok.
Dewitt asszony…
ön nem ért ehhez a területhez.
És most mi lesz?
Visszaveszi a gyárat?
Ha nem fizeti ki a lejárt számlákat, attól tartok, igen.
Támogatta a férjemet, amikor modernizálni akarta a gyárat.
Sőt, bátorította is!
És most magunkra hagy minket?
És ha azt mondom, hogy folytatjuk a gyártást és az eladást
egy fizetőképes ügyfél számára?
Úgy érti, szerződése van a hadsereggel?
- Még nincs, de dolgozunk rajta. - Az megnyugvást jelentene.
Csapat, állj!
Oszolj!
Hé!
Maga!
Mit keres itt?
A tábor mellett akar dolgozni?
Már értem, miért kérdezgetett annyit.
Az a kocsi az út végén, a magáé?
- Igen. - Lefoglalom.
A hadsereg számára hasznosabb.
Jöjjön velem! Váltok pár szót a munkaadójával.
Szervusz, Marcel!
Micsoda meglepetés…
Pénzre vagy szükségem.
Segítened kell.
Mennyi kell?
Ötvenezer.
Emlékszel? Az iskolában
nem volt cipőnk, és kinevetett minket.
Most meg idejön.
Ez igazán mulatságos.
Igen, az.
Mire kell az a pénz?
A gyárat lőszergyárrá alakítom át.
Az ostoba öcsém tönkretett minket.
Ugyan már! Azt hiszed, elbírsz a gyárral?
És mi van Párizzsal?
Kirúgtak a minisztériumtól.
Ez mindent megmagyaráz.
A gyár átvételével kerülnéd ki a bevonulást.
Nem mindenki lehet a fél szemére vak.
Ha nem sikerül a gyárat átalakítani, a frontra küldenek.
És a sógornőd?
Most ő vezeti a gyárat.
Nem érdekel, mit gondol.
Denise!
Van egy ajánlatom.
A munka hátralévő része nem nehéz.
Fejezzék be a munkát…
a férjeik helyett!
Tartozik nekünk.
Elviszem a teherautókat, aztán kifizetem önöket.
Már nem bízunk önben.
Maga miatt vitték el a férjeinket a frontra.
Kérem, Denise!
Beszéljék meg!
Szükségem van önökre.
Mindannyiukra.
- Hozzák a következőt! - Nyílt sebe van.
Kivettem a lövedékdarabokat, de sok vért veszít.
Biztosan a combartériát találta el.
Kloroformot!
Lélegezzen!
Húzza szét a sebet!
Megfogom az artériát.
Megvan.
Fogót!
Igen. Ez az.
Rendben.
Az artéria nem szakadt el, csak kilyukadt. Összevarrom.
Jól van, Jeanne?
Igen.
Leveszem az érszorítót..
Fertőtlenítse!
Összevarrjuk.
- Ön itt az egyetlen sebész? - Igen.
Hogy fog boldogulni?
- Nem fog tudni mindenkit… - Megmenteni?
Nem.
Néhány sebesültet Pont -à-Moussonba küldök.
A többiekkel elboldogulok.
Doktor úr, kérem, jöjjön! Nem bírom egyedül.
Jövök!
Tudja fogni a sebet?
Rögtön jövök.
A fejem!
Ehhez is ért?
Igen.
Óvatosan!
Sokat segítene, ha maradna.
Félreértett.
Nem maradhatok itt.
Ezt hogy érti?
Indul a vonatom, Svájcba megyek. A családomhoz.
Elutazik? Most tréfál velem? Látta, mi történik odakint?
- Nincs más választásom. - Igaza van. Jobb lesz magának ott.
Kár értük.
- Hall engem? - Igen.
Ne csukja be a szemét!
- Mióta nincs magánál? - Tizenöt perce.
Az istenit!
- Meg sem próbálja? - Sokáig tart, nem biztos, hogy sikerül.
Ők viszont életben maradnak. Megteszem, amit tudok!
- Vigyék el! - Ne!
Magammal viszem őket!
Elviszem őket a kórházba, mielőtt elmegyek.
Maga foglalkozzon vele!
Menjen! Sok szerencsét!
Magának is.
Tegye azt, amit mond! Hordágyat!
Vigyék ki őket! Egy kocsi vár rám.
Siessenek!
Menjünk!
- Vigye fel az emeletre! - Gyerünk!
Semmi baj, mehetünk.
Gyorsan!
- Hova vigyük? - A kolostor elé.
- Nos? - Mint mondtam, csak katonák.
Az elmúlt 24 órában nem volt női betegük.
És az apácák? Kikérdezte őket?
Miért?
Talán egy gyilkost rejtegetnek?
Figyeljen ide!
Telefonáltam Párizsba.
A felettesei meglepődtek, hogy itt van.
A felesége meghalt. Tudom.
Suzanne Faure már biztos Svájcban van.
Menjen vissza Párizsba! Mielőtt nagyobb bajba kerül.
Kérem, siessenek!
Fogja!
Minden rendben.
Hol van a sofőrje?
Ott van!
Éppen indulni akartam.
Változott a terv.
El kell vinnünk a sebesülteket a kórházba!
Le fogja késni a vonatot.
Nem baj.
- Emelje fel! - Rajta!
Óvatosan!
Semmi baj. Fogom.
Hozzák a másik kettőt!
Kérem, siessenek!
Nyisd ki a szád!
Közel vagyok. Nyújtsd ki a nyelved!
Így!
Igen!
A fenébe!
Semmi baj! Majd sikerül.
Kussolj!
Sokat beszélsz. Fogd be a mocskos pofád!
Így…
Ne mozdulj!
Hagyd abba!
Nos?
Jobban vagy?
Igen.
Elég jól viselte.
Egy kicsit puhány.
Neked semmi sem jó, mi?
A legjobb lányt adom neki. A saját kurvámat.
A ház ajándéka.
És meg sem köszöni.
Te hálátlan gazember!
Menj, vár egy vendég!
Holnap megkapod a pénzt.
Ne feledkezz el a részemről, amikor aláírod az adóslevelet!
Ne aggódj! Nem lesz gond.
Remélem is, barátom!
Egészségünkre!
Ha megint meglátom a szajháit a tábornál, bezáratom ezt a helyet.
Megértette?
Te gyere velem! Gaston!
Nem hiszem, hogy olyan kurva lennél, aki a hátam mögött dolgozik.
De nem értem…
Miért van nálad egy bejelölt térkép?
Ez…
Ez egy frontvonal.
Ugye?
És ezek csapatállások. Vagy tévedek?
A németeknek dolgozol?
Ez őrültség! Nem vagyok kém.
Akkor ki vagy?
- Hagyj békén! - Ki vagy te?
- Mi ez az egész? - Hagyd abba!
Keresek valakit.
- Kit? - Semmi közöd hozzá!
Add ide!
Épp ellenkezőleg.
Mindent tudnom kell a lányaimról.
Őt keresed? Ezt a tisztet?
Ki ez?
Az öcséd?
A szeretőd?
Nem.
Ahhoz túl fiatal.
Akkor kicsoda?
A fiad talán?
Rohadj meg! Elmegyek!
Nem. Itt maradsz!
Egy jól kereső lányt meg kell tartanom.
Legyél hálás!
A hadsereg nem lenne ilyen engedékeny, ha ezt meglátná.
Add vissza a fényképet!
Michel, nézzen rám, beszéljen!
- Hogy hívják a lányát? - Rose-nak.
Rose-nak.
Hány éves?
- Nyolc. - Nyolc.
Mit szeret csinálni?
Játszani a karikával…
Szóljon, ha felébred!
Ha nem eszik, nem lesz ereje harcolni.
Nyissa ki a száját!
Mi a baj?
Nem akar visszamenni a frontra. A három társa sem.
Hol vannak?
Ő az egyik.
A másik… ott van.
És ott a harmadik Agnès anyával.
Bruand doktor szerint meggyógyultak.
Még sosem láttam ilyet.
Az erdőben találtam rá.
Zavarodottan viselkedik.
Mint mindannyian.
Sajnálom, de nem maradhat itt.
Holnap visszamegy a többiekkel.
Nem alkalmasak a harcra.
Testileg meggyógyultak.
Helyet kell adnom a többieknek.
A lelkük nem gyógyult meg.
Ne képzelje Istennek magát!
Valóban. Nem teszek csodát.
De maga sem.
Rosszat tettem?
Istenem, segíts!
Vezess engem!
Ezek a férfiak már nem tudnak harcolni.
Nem térhetnek vissza a frontra. Nem élnék túl.
Adj egy jelet, könyörgök!
Segíts nekem!
Mit tegyek?
LAVEYRE SÖRFŐZDE
Egy, kettő, három, rajta!
Várjanak, nem vagyok kész!
A nők befejezik a munkát.
Holnap leszállítjuk a teherautókat.
A Laveyre kifizet minket.
Így a bank is megnyugodhat kicsit.
Nem kell átalakítani a gyárat.
Ez nagyszerű, Caroline!
Akkor én vissza is térhetek Párizsba.
Ha kifizetik neki a megrendelést, nekem végem.
Sose becsüld alá a nőket!
Segítened kell!
Ki a megrendelő?
A Laveyre Sörfőzde.
Elintézem. De ez újabb öt százalékot jelent.
Jól van, de igyekezz! Öt nap múlva bevisznek.
A magadfajtákkal már rég elvesztettük volna a háborút.
Ne aggódj, még ma este elintézem!
Köszönöm.
Számítok rád.
Tessék!
Menjen!
Ő a fia?
Kit érdekel?
Egy biztos, a nő gyanús. Bajt fog hozni ránk.
Akarják, hogy elintézzem?
Még ne.
Négy nap múlva jön az áru. Óvatosnak kell lennünk.
Menjünk a táborhoz!
- Kipróbálod? - Igen.
Tessék!
Hamarosan hozok valami újat.
Heroin. Hallottál már róla?
Attól minden gondod elszáll.
Mondd csak!
Ezt a fickót…
hol találom?
Colin de Renier. Tiszt, a Saint-Cyrianben tanult.
De vigyázzon! A tábornok fiának, Léonnak a barátja.
Boldog születésnapot…
Ő az ott, a gitárral.
Köszönöm.
- Jó napot, fiúk! - Jó napot!
- Itt a dohány. - Köszönöm.
Dohány.
Jó napot! Itt a dohány.
A Dumont-ház ajándéka.
- Osszuk el! - Megvan.
Az enyém!
Mi lesz a születésnapján? Elvigyük a bordélyba?
Meg kell ünnepelni.
Bravó!
Éljen, Dewitt asszony!
Hölgyeim!
Szeretnék köszönetet mondani és gratulálni.
Együtt nagy dolgokat viszünk véghez.
Ugyanúgy megy, mint a férfiaknak.
Amikor hazajönnek, a konyhába zavarjuk őket!
Holnap fizetek, amint Laveyre úr átveszi a teherautókat.
Gratulálok, Caroline!
Teljesítette a megrendelést. Nem számítottam erre.
Köszönöm, Charles.
Önre!
Ránk!
Halló!
Egy pillanat!
Asszonyom!
Laveyre úr, a sörfőzdéből.
Igen?
Tessék?
Hogy érti, hogy nem tud fizetni?
Most mit csináljak?
Halló!
Valami baj van?
Lemondták a megrendelést.
Üljön le!
Feküdjön le oda!
Minden rendben.
Már nem az államhoz tartozik,
hanem az egyházhoz.
Nem kell aggódnia!
Felépült a betege?
Hála önnek, igen.
És a maga betegei?
Jó kezekben vannak.
Lekéste a vonatot?
Nem.
Tényleg szüksége van rám?
Igen.
Jeanne!
Velünk marad, és segít nekünk.
Ha nincs ellene kifogása.
Tudna neki szállást adni?
Természetesen.
Köszönöm.
- Köszönöm. - Erősítse meg az útlezárásokat!
Itt és ott!
Több ember kell. Megértette?
Duplázzák meg a katonákat!
Igen, uram!
Jó estét!
A Porçon család ügyében jöttem.
Borzalmas tragédia!
Lisette minden reggel tejet hozott nekünk.
Én is nagyon szerettem őt.
A hadsereg hazahozza a holttesteket?
Szeretném eltemetni őket.
Megértem. Beszélek a főparancsnoksággal. Ígérem, gondom lesz rá.
Köszönöm szépen!
Anyám!
Volt itt egy felügyelő Párizsból.
Egy nőt keres. Egy gyilkost.
Miben segíthetek?
Volt egy bűntársa, akit holtan találtak a Porçon-tanyán.
- Tud erről valamit? - Hogy nézett ki a nő?
Húsz év körüli, szép nő volt.
Hogy hívják?
Suzanne Faure.
Nem.
Sajnálom.
Örülök, hogy maradt.
Szükségünk van önre.
Ez így helyes.
Itt alhat.
Köszönöm.
Közel állt Lisette családjához?
Nem. Nem ismertem őket.
Mit keresett a farmon?
Arra jártam. Lövéseket és kiáltozást hallottam.
Segíteni akartam.
A szabályok egyszerűek.
Négykor kelünk, és csendben étkezünk.
- Jó éjt, Jeanne! - Jó éjt!
- Igen? - A párizsi Salpêtrière-t kérem.
Kapcsolom.
Halló!
Pélagie nővér?
Én vagyok.
- Agnès anya vagyok Saint-Paulinből. - Jó estét!
Egy ápolónőjük felől érdeklődöm.
Igen? Kiről van szó?
Jeanne Charrier-ről.
Visszahívom, amint megtudok valamit.
Ég önnel, anyám!
Köszönöm.
Egy vendég vár lent.
Nézd! Itt van.
Boldog születésnapot…
Boldog születésnapot, Colin…
A feliratot fordította: Usztics Anna