NETFLIX PRESENTERAR
Suzanne.
Lucien!
Nej!
Lucien!
Suzanne!
Hjälp!
Vänta!
Suzanne!
Hjälp!
-Vad har hänt? -En spion!
-Va? -Han är en tysk spion!
-Backa! -Rör er inte!
Nej!
Jag varnade dig.
Se vad du fick mig att göra.
Om du inte gör exakt som jag säger står din doktor näst på tur.
KOMBATTANTERNA
Den här?
-Det är de sista två. -Vi går.
Hur mår ni? Det verkar inte alltför illa.
Kloroform.
Ni kommer bli bra.
Oroa er inte.
Jag tar över, tack.
Klämma.
Så många nödsituationer.
Var var ni?
Min man behövde mig.
Det var sista gången.
Ni är duktig på det här.
Men om jag inte kan räkna med er…
Min far vill träffa er.
Vet ni varför?
Han får berätta själv.
Jag bekänner, allsmäktige Gud.
Jag vet att jag har syndat
i tanke, ord, gärning och försummelse.
Jag bönfaller Jungfru Maria,
änglarna och alla helgon att be för mig, Herre min Gud.
-Sjuhundrafemtio. -Där ser du.
Femtio procent mindre.
Vi klarar oss inte på nio tjejer.
Speciellt eftersom din Marguerite inte gjorde nåt igår!
Jag ska tala med henne.
Tala räcker inte.
Hon måste respektera dig.
Marguerite!
-Kom hit. -Vad är det?
Var var du igår kväll?
Vid fronten med ambulanserna och räddade runt 100 soldater.
Tror du att du kan jobba när du vill?
Vad är alternativet?
Att jag ligger naken här och låter dem dö?
Det är ditt problem.
Jag skiter i ditt ambulansjobb.
Det räcker, Yvonne! Vart ska du?
Jag är kallad till högkvarteret.
-Varför? -Jag vet inte.
Håll oss uppdaterade.
Ser man på, vilken auktoritet!
Du böjer dig för henne.
Hon skapar bara problem.
Vi lovade varandra en sak om du minns?
Ingen kvinna ska få göra dig galen igen.
Eller få dig att lida, igen.
Det klarar jag inte.
Förstår du?
Ja.
Lämna mig ifred, Yvonne.
-Du inser att… -Lämna mig ifred, sa jag!
I morse hade tyskarna retirerat flera kilometer.
Vi tror att de för närvarande är här.
Ska vi avancera?
Det kan vara en fälla.
Som i Morhange.
De drog sig tillbaka för att sen attackera.
Vi väntar.
Ge mig en ny lägesrapport ikväll.
-Ja, general. -General.
De är här.
Jag är strax tillbaka.
Tack för att ni kom, mina damer.
Framför allt ni, fru Dewitt,
trots det som hänt.
Republikens president, herr Raymond Poincaré,
söker starka individer som kan höja landets moral.
Han ringde igår och jag tänkte på er ambulanstjänst.
Ny förvisso, men ett lysande initiativ.
Det kan inspirera andra kvinnor.
Ni kommer därför att tilldelas en utmärkelse
för det ni gjort för vårt land.
Han är här imorgon. Ceremonin går av stapeln klockan två.
Pressen kommer givetvis för att skriva om de som tjänat Frankrike.
General, jag frågar ödmjukast om ni kan hitta ett boende till flickorna.
De har inget hem efter inspektionen.
-Jag ska se vad jag kan göra. -Tack.
-Tack.
Fru Dewitt, får jag låna er en sekund.
Krigsministeriet vill beställa tio fordon till.
Tack.
Jag hoppas, att ni trots omständigheterna, accepterar presidentens inbjudan.
Jag kommer.
Era ambulanser kommer att rädda många soldaters liv.
Ni måste vara stark i dessa mörka tider.
Tack.
Caroline.
Victor.
Jag är ledsen.
Hemskt ledsen.
Jag finns här.
Hör du det? Jag finns här.
Jag har inte berättat för nån.
Madeleine…
Hon kommer att bli förkrossad.
Charles kommer ta över fabriken.
Och förstöra allt som Victor byggt upp.
Jag har inget kvar.
Nej, Caroline, ambulanserna har du. Hör du mig?
Arbetarna litar på dig och du kan allt om fabriken.
Jag har ingen rättslig makt.
Jo, du har makt.
Imorgon får du en medalj av presidenten.
Efter det kan familjen Dewitt inte skada dig. Eller hur?
Berätta inte för dem, inte före Poincarés besök, okej?
Han var en extraordinär man, kära ni.
Mina uppriktiga kondoleanser.
Hans död har berört mig på djupet.
En av våra arbetare dog vid fronten.
Alphonse Schmitt.
Stackars Nathalie är nu ensamstående.
Varför kallades ni till högkvarteret?
General Duvernet beställde tio fordon till.
Tack vare honom ska vi få en utmärkelse för ambulanstjänsten.
Jag och tre andra.
En utmärkelse?
Från president Poincaré själv. Han kommer till Saint-Paulin imorgon.
Äntligen goda nyheter.
Det är goda nyheter för dig också. Ministeriet väntar väl på dig.
Jag är en död man, Marcel.
En häxa till svägerska. Hon lyckades övertyga generalen.
Ja, jag hörde det.
Hur blir det med…
mina andelar? Du lånade pengar.
Om 24 timmar är jag vid fronten.
Såvida inte din svägerska råkar ut för nåt.
Följ med.
Stäng dörren.
Det här…
Det här är en Luger. Tyska armén använder såna.
Vågar du inte så vet jag en kille.
Vad gjorde du på högkvarteret?
Generalen ville träffa mig.
Varför det?
Presidenten kommer hit imorgon.
Vi ska få medalj. Jag kommer inte gå dit.
Jo, det kommer du.
-Vi går båda två. -Det är för farligt.
Har jag varit otydlig?
Jag avslöjar dig inte och du gör som jag säger.
Poincaré vill träffa dig. Vi går som ett fint par.
Det kommer journalister.
De kanske känner igen mig.
Om jag avslöjas,
faller ni med mig.
Se på den här flickan.
Titta ordentligt.
Claudine. Det är min dotter.
Tyskarna tog henne för en vecka sen.
Varför?
Jeanne och jag jobbade för franska underrättelsetjänsten.
Vi fick en falsk identitet som ett par.
Nån angav mig.
Tyskarna stormade mitt hus,
dödade min fru
och tog min dotter.
Om de inte får informationen om nästa franska offensiv
ser jag aldrig min dotter igen.
Så du följer mina instruktioner. Jag måste vinna Poincarés förtroende.
Moder Agnès?
Jag kommer.
Jag vill gratulera er.
Jag hörde att ni ska få en utmärkelse från republiken.
En sån ära för kyrkan.
Är något på tok?
Ni var sen till morgonmässan.
Jag minns inte att det nånsin hänt på 20 år.
Jag ber om ursäkt.
Ni har inte heller biktat er på länge.
Fasorna som ni ställs inför dagligen testar er tro.
Glöm inte att bikten hjälper er finna vägen till Gud.
Vill ni lätta ert hjärta?
En annan gång. Jag väntas på sjukhuset.
Jag förstår.
-Lycka till. -Tack, frun.
Goddag.
-Allt bra? -Ja.
Och ni?
-Och era mannar? -Bra, tack.
Idag får vi vila.
Era ambulanser är otroliga.
Jag hörde att dussintals liv räddades.
-Ni ska träffa presidenten? -Ja.
Vi är inbjudna till ceremonin.
Vill ni äta med oss?
-Det är ingen gourmetmat. -Ja.
Hemskt gärna.
Cigarett?
Tack.
Får jag fråga en sak?
Självklart.
Hur blev en kvinna som ni…
…en…
Prostituerad?
Ni är bättre än så.
Det är en lång historia.
Fernand!
Hjälp!
-Fernand! -Vad händer?
Vad fan har du gjort?
-Vad händer? -Flytta på er!
Fernand!
Undan!
Han tog en överdos.
-Vem tog in det här? -Vet inte.
Var kommer det ifrån?
-Vet inte. Jag tar inte droger… -Visa armarna!
Jag tar inte droger, löjtnant!
Soldater!
När kom den här skiten in i lägret?
Har ni tappat rösten?
Med det här i ådrorna skjuter tyskarna er som hundar!
Kommer jag på nån med den här skiten, får den med mig att göra!
Är det uppfattat?
Ja, löjtnant!
Tack.
Är du den nya? Värm mig sen.
Var raggade ni innan kriget? På skolor?
Du kommer med mig.
Nej, jag vill stanna.
Yvonne sa att man tjänar bra.
Har ni inga skrupler?
Vi hade inte sparkat hälften om det inte vore för inspektionen.
Du är minderårig. Du riskerar fängelse.
De riskerar ingenting, men tjänar bra på dig.
Gör det inte. Jag garanterar att du kommer ångra det.
Kom med.
-Marcel kommer inte att bli glad. -Han kommer över det.
Om du säger det så…
Var inte så hård mot honom.
Sköt dig själv.
Kom igen!
Fraset
I sin underkjol, kvinnan
Fraset
Sjung!
Fraset
Helt klart, kvinnan
Förför
Men akta er för
Hennes väna fras
För vårt nya liv!
Vi lever som lodisar här!
Håll käften!
Vi är fria, förstår du, och det är ovärderligt.
Vi slipper Yvonne och Marcel!
Att få killar att tro att vi älskar dem för att vi särar på benen.
Jag älskar att sära på benen!
-För att du är en hora! -Nej, jag var en!
Jag måste prata med dig.
Yvonne berättade allt.
Hon gjorde fel. Flickan var för ung.
Som att du har nåt emot det.
Marguerite.
Du förtjänar bättre.
Du och jag kan jobba annorlunda.
Du har inte positionen du förtjänar. Du kan rekrytera tjejer, kanske i Paris.
Du känner nog en del.
Du får en bra andel.
Vad är det du föreslår?
Ett samarbete?
Mellan oss två?
Exakt.
Och din syster? Vad tycker hon?
Det skiter jag i!
Jag undrar det jag.
I hela mitt liv har jag jobbat för idioter som dig.
Alla provlåg med mig först.
Men inte du.
Märkligt, inte sant?
Du har aldrig rört mig.
Varför?
Jag skrämmer dig, va?
Säg inte att du blev kär?
Sluta snacka skit.
Du skulle ha utnyttjat mig när du hade chansen.
Aldrig att jag samarbetar med nån som dig.
Hör du mig?
Aldrig.
Så glöm mig.
Glöm mig.
Du förblir en hora.
Den rödhåriga, var är hon?
Den slampan gillade det.
Hon fejkade inte.
Vissa bara särar på benen, men den slampan tog tag i kuken som om…
Marcel! Sluta, du dödar honom!
Agnès?
Jag vet att ni är där.
Jag måste prata med er.
Det som hände häromkvällen, det betydde nåt för mig.
Jag kan inte sluta tänka på er.
Det måste vara tufft för er nu.
Agnès.
Jag älskar er.
Snälla,
släpp in mig, vi rymmer ihop.
Lämnar alla fasor bakom oss.
Det är omöjligt.
Moder, vi ville uttrycka vår beundran för er.
Er beundran?
Vi är så stolta över utmärkelsen.
Ni är en förebild för oss alla.
Jeanne med.
Tack.
Jag vill hjälpa er.
Låt mig vara!
Soldaten är inte bara en patient för er.
Jag var lycklig, gift med Gud.
Den enda mannen i mitt liv.
Jag känner inte till sån kärlek.
Men det är inget brott att älska en man.
Oavsett hans ursprung.
Köttsliga lustar är det.
Jag tog ett kyskhetslöfte.
Jag har förrått Guds ord.
Och kyrkan!
Jag kan inte stanna.
Men vi behöver er.
Hundratals sårade behöver er. Det är krig!
Gud kan nog förlåta er i dessa tider.
Jag kan inte.
Se honom varje dag, jag kan inte.
Kan inte.
Herregud…
Skyldra vapen!
Mina kära landsmän,
viljan att erövra
hotar folkets frihet.
I många år
har vår hårt arbetande demokrati kämpat för fred.
Vi måste berömma modet och hängivenheten
hos kvinnorna som tog på sig ansvaret i männens frånvaro,
och dag efter dag tog hand om
våra tappra soldater.
Idag vill jag ge ett extra stort tack till fru Caroline Dewitt…
…som driver den nya ambulansfabriken i Saint-Paulin.
Fru Jeanne Charrier…
…sjuksköterska på Saint-Paulins sjukhus.
Moder Agnès,
som sköter klostret,
numera ett militärsjukhus för våra skadade,
vilket ärar hela kyrkan.
Fru Marguerite de Lancastel, ambulansförare.
Gratulerar till modet.
Tack.
Bravo!
Gratulerar.
Tack så mycket. Ni ärar Frankrike.
Tack å republikens vägnar.
Tillåt mig.
Rör er inte.
Jag kommer strax.
Jag väntar på dig.
Gratulerar.
Tack.
Jag har tänkt på det ni sa igår.
-Nej, jag pratar så mycket strunt… -Inte alltid.
Och…
…jag vill tacka er.
Jag lämnade bordellen
tack vare er.
Så…
Jag vet inte hur det kommer bli. Det är ett äventyr, men…
Det kommer gå bra.
Ni tog rätt beslut.
Colin…
Jag vill berätta nåt…
Nej, vänta!
-Va? -Det här är ett misstag.
Marguerite! Vänta!
Låt mig vara! Stick!
Skynda!
Marguerite!
Marguerite.
Han blev kär i mig.
Min son blev kär i mig!
Aldrig ska han få veta vem jag är!
-Vänta… -Låt mig vara!
Försvinn som för tio år sen!
Gå tillbaka till ditt hus, ditt borgerliga drömliv!
Nu slipper du tvingas ligga med din man!
Jag tvingades aldrig.
Det är en ära, herr president. Flygkorpral Charrier.
Tack för att ni hedrade min fru idag.
Välförtjänt.
-Pilot? -Jag skadades och får inte längre strida.
Jag har återhämtat mig och vill fortsätta tjäna mitt land.
Hedersamt av er.
Kom och ta ett glas med oss och berätta mer.
Efter er, fru Charrier.
Med nöje, tack, herr president.
Vad är det som händer?
Mår ni dåligt, frun?
Jag kan inte andas.
Kan vi gå tillbaka? Ursäkta.
Ta hand om er fru.
-Ursäkta. -För all del.
Snälla.
Är ni okej? Behöver ni nåt?
Allt är bra.
Varför spelar du?
Jag sviker inte mitt land.
När ska du börja ta mig på allvar?
Jag gör allt för min dotter.
Sluta låtsas. Vi går in igen.
Uppfattat?
-Uppfattat? -Jeanne?
Jeanne?
-Vad hände? -Jag blev yr och ramlade.
-Kom. Jag kollar på det. -Jag är okej.
Jag är okej, Joseph.
Presidenten väntar på oss.
Vi är så stolta över er, moder. Underbart att se er med presidenten.
Syster Clarence har rätt. Ni var perfekt.
Fler regementen kommer att ansluta till er offensiv.
Ni tvingar tillbaka tyskarna så som Joffre gjorde i Marne.
Hoppas vi håller ut tills dess.
Faller Saint-Paulin kan östfronten också göra det.
Eller Paris.
Varför låter ni inte piloten kolla läget vid finendelinjerna?
Doktorn har sagt att han inte är flygduglig.
Jag vet.
Men han säger att han mår bra.
Vi behöver förmågor just nu.
Och eftersom han erbjuder sig…
Hur mår ni, fru Charrier?
Mycket bättre, tack.
Jag blev bara lite yr.
Så ni sa att ni vill börja flyga igen?
Jag vill inget hellre.
Fan!
Hallå?
Goddag, fru Dewitt, borgmästaren här.
Goddag.
Hur står det till?
Bra.
Det är jag som borde fråga er.
Jag hörde om Victor.
Victor?
Har ni inte hört?
Hon dog för tre dar sen.
Är han död?
Mina kondoleanser, frun.
Hur kunde ni undanhålla hans död?
Jag ville berätta…
Ni är ett monster.
Ni är ett monster!
Vem är död?
Din far, hjärtat mitt.
Är det sant, mor?
Agnès, det är outhärdligt att veta att ni lider på grund av mig.
Så jag åker.
Jag ska leta efter min familj i Schweiz.
Mitt öde vilar i Guds händer.
En dag är kriget över och då kanske vi kan träffas igen.
Jag väntar på er.
Er kärlek,
Till von Hofstatten.
Hårdare!
Geneviève…
…tvivla inte.
Vandra i frid, mitt barn.
Undertexter: Jessica Roos