NETFLIX PRÆSENTERER
Vent!
Vent! Giv general Duvernet besked!
Han har vigtigere ting at se til end en luder.
Slip mig!
Kom så!
Luk døren.
KVINDER PÅ FRONTLINJEN EPISODE 8
FIRE KVINDER I FRANKRIGS TJENESTE
-Hvordan har Claudine det? -Hun sover.
Børnehjemmet tager sig af hende.
Mange tak.
Suzanne?
Jeg kom for at sige farvel. Jeg ringede til ærkebiskoppen.
Jeg fortæller ham alt om Vautrin.
Han fordømmer mig nok.
Jeg må forlade klosteret.
Jeg er klar til at tage ansvar. At elske en mand er ikke en forbrydelse.
Det sagde De.
Pas på Dem selv.
Frk. Faure, jeg tror,
De reddede mit liv.
De bliver en god kirurg, Suzanne.
Gå bare, Clarence.
Jeg ventede Dem ikke så hurtigt.
Det er vigtigt, at vi taler sammen.
Følg mig.
Fader Vautrin misbrugte mindst to af dem.
Den ene hængte sig, og den anden er klar til at vidne.
Det må stoppe.
Er De bekendt med statistik?
Lad os antage, at 100 mennesker skal udføre samme opgave.
Hvor mange vil gøre det rigtigt, hvor mange… begår fejl?
Jeg forstår det ikke.
Afvigelse er uundgåelig.
Så længe det ikke ødelægger hele kirken.
Så De vil ikke gøre noget?
Accepterer De, at nogle få begår voldtægt i kirken?
Fader Vautrin har et fremragende ry.
Desuden har søster Clarence bedt om overførsel til et andet kloster.
Hun er snart væk.
De vil afholde mig fra at tale.
Der er nogle forfærdelige rygter om Dem.
Jeg hører, De har haft en affære med en tysk soldat.
Jeg hader rygter, men det er min pligt at dæmpe dem.
Jeg vil nødigt tilkalde lægen, men hvis jeg må…
Jeg ville ikke have et valg.
Hvis rygterne om Dem er sande, ender De i fængsel.
Derefter galgen.
For forræderi.
Hvad fader Vautrin angår, er der ingen beviser.
Han flytter til et andet kloster.
Gud giver Dem én chance.
Grib den, moder Agnès.
Fader, kærlighedens og nådens Gud, jeg har syndet.
Jeg har elsket en anden end dig. Jeg har overgivet mig til kødelig lyst.
Jeg er dig ikke værdig.
Men du er tilgivelse.
Accepter min anger.
Må Gud vor fader være Dem nådig.
Han har sendt Helligånden for syndernes forladelse.
Må han gennem kirken tilgive Dem.
I Faderens, Sønnens og Helligåndens navn…
…tilgiver jeg Deres synder.
Jeg ville flygte med den mand…
…men Gud bragte mig tilbage.
De er en gris.
Aldrig mere vil De lægge hånd på mine søstre.
Jeg følger Dem overalt.
Jeg advarer alle, så de ved, hvilket monster De er.
Og med Guds nåde
vil vi kæmpe mod Dem og Deres slags.
Uanset, hvor mange gange De truer mig,
giver jeg aldrig op.
Gå væk, Charles!
Gå din vej.
Forsvind.
Allesammen. Jeg vil ikke se jer.
Forsvind!
-Tror du bare, du kan komme tilbage? -Hvorfor siger du det?
Narkotikaet.
Det var Marcels måde at fælde Marguerite på.
-Vi gemte den ikke. -Heller ikke jeg.
Tro ikke, vi er idioter.
Marcel bad dig gøre det.
-Nej, jeg sværger. -Hold kæft, kælling.
Jeg så dig på pladsen med Yvonne.
Marguerite er i fængsel.
-Efter alt, hun gjorde for os. -Hvad gjorde hun? Hvad?
Skaffede os et job, hvor vi risikerer livet?
Du er sådan en kælling.
Ved I hvad?
Luk munden, ellers ordner Marcel jer.
Du er et røvhul!
-Hvad fanden laver du her? -Pigerne kender til os.
Skat, kom med mig.
Jeg kan ikke blive der.
-De siger intet. De er bange for Marcel. -Hvad taler du om?
De opdagede det med narkotikaet.
Forklaring, tak!
André blev taget.
-Hvornår? -I morges.
-Og du ville intet sige? -Jeg tog mig af det.
Jaså. Hvordan?
-Jeg er nysgerrig. -Du kommer ikke i fængsel.
Jeg bad André angive Marguerite.
Jeg gemte narkotika på hendes værelse.
Hvem tror hun, hun er?
Hvem tror du, at du er?
Juliette, du er ingenting.
Du er ingen.
Husk, at da jeg fandt dig, blæste du i trompeten for brødkrummer.
-Marcel… -Hold kæft!
For helvede…
Hvordan kunne du tro et øjeblik,
at du kunne være mere end en vare for mig?
Forsvind!
Siden du var barn, har du kun skuffet mig.
Du skaber kun problemer.
Men nogle gange har jeg håb.
Jeg gav dig alt.
Alt!
Du ændrer dig aldrig.
Jeg ville ønske, du var død på slagmarken i stedet.
Hører du mig?
Suzanne.
Joseph er i problemer.
Joseph!
Joseph.
Han mangler blod. Hent hans far til en transfusion.
-Hvad? -Hent hans far!
Og bårebærere.
Hold ud. Jeg beder dig.
Svigt mig ikke nu.
Følg med mig.
Denne mand har brug for en transfusion.
Lad mig redde hans liv. Så følger jeg med.
Ligesom De reddede min kones liv?
Hvordan har han det?
Hvad foregår der? Læg pistolen!
Læg pistolen!
-Hvem er De? -Kriminalinspektør Compoing.
Kvinden her er anholdt for ulovlige aborter,
identitetstyveri og mord.
Han taler sandt.
Deres søn har brug for Deres blod.
Hun dræbte min kone. Stol ikke på hende.
Gør vi intet, dør han. Han har brug for Dem.
De er den mest sandsynlige donor, så hør på mig.
Stol på hende, general.
Har De gjort det før?
På Salpêtriere assisterede jeg på en konference
med lægen, som opfandt transfusioner. Det er genoplivningsbehandling.
Jeg studerede teknikken.
Lad hende tilse min søn.
Hun kommer senere.
Jeg overgiver mig.
Vi må handle hurtigt.
Hvad skal jeg gøre?
Blot armen og læg Dem ned.
Læg hans arm her og Deres.
Jeg tapper blod. Meget.
De mister måske bevidstheden.
-Tror De på Gud, inspektør? -Selvfølgelig.
-Hvorfor? -Der er tegn, De ikke kan ignorere.
Aldrig har en kvinde kæmpet så hårdt for at redde liv.
Jeg har set hendes mirakler.
De klarer den.
Hun er født til at hjælpe andre.
Hun hører til her hos os.
Hun er abortsygeplejerske.
Hvordan kan De forsvare noget så afskyeligt?
Nogle gange forhindrer had os…
…i at lytte til vores hjerter.
I disse mørke timer
bliver vores tro testet.
Hvis Gud kaldte Deres kone hjem,
var det måske, for at Suzanne skulle være her ved frontlinjen
og redde dusinvis af liv hver dag.
Gå ikke imod Guds vilje.
Slip Deres hævntørst.
Lad hende redde liv.
Han har det bedre.
Han er ved bevidsthed.
Men han er stadig svag.
Hun må blive hos ham i aften.
Hvordan går det?
Han klarer den.
Man venter mig.
Vil De sige farvel fra mig?
General, De er ønsket i Generalstaben.
General, det haster.
Spejderen bekræftede pilotens rapport.
Fjenden er på vej, en stor operation.
Vi er omringet, general.
Vi har kun et par timer, før de starter offensiven.
General?
Joffres bataljoner kommer ikke før om fire dage.
Vi må holde ud.
Koste, hvad det vil.
Evakuer Saint-Paulin. Vi må minimere civile tab.
Hvad vores hær angår…
…så stoler jeg på Guds nåde.
Jeg anede ikke, hun var gravid.
Hvorfor valgte hun en abort?
Deres kone var fortvivlet.
Hun ønskede ikke et sjette barn, men var bange for at sige det.
Jeg vil vide, hvad der skete.
Hun fik indre blødninger.
Jeg gjorde, hvad jeg kunne, men kunne ikke redde hende.
Tak, søster.
Hvor er hun?
Hun rejste.
Hun bad mig sige farvel.
Tyskerne angriber. Du skal til hospitalet i Nancy.
-Udelukket. -Joseph.
-Jeg har allerede mistet én søn. -Min plads er her.
Det er min pligt.
De kan være her i morgen. Vi evakuerer Saint-Paulin.
Hospitalet…
Lukker det, dømmes de sårede til døden.
Klostrets vægge er robuste. Vi holder ud.
Så længe der er brug for mig, bliver jeg her.
Jeg må gå.
Jeg må til fronten.
Held og lykke, min søn.
Held og lykke.
Jeg er fri.
Jeg bliver.
Hurtigt, de damer og herrer. Vi har ikke meget tid.
Tyskerne kommer, hurtigt.
Hurtigt! Fortsæt.
Afsted. Tyskerne kommer, hurtigt!
Afsted.
De damer og herrer, hurtigt! Afsted! Kom så!
-Hurtigt. -Afsted.
Tyske tropper ved Saint-Paulins port. Stop.
Bombning af befolkede områder forventes.
Stop.
Evakuering af civile pågår. Stop.
Øjeblikkelig lukning af veje til Saint-Paulin. Stop.
Undskyld mig.
Hvad fanden vil De her?
Jeg gentager, øjeblikkelig vejspærring til Saint-Paulin, stop.
Jeg har noget at fortælle.
Om Marcel Dumont.
-Ja, hallo. -Hallo, Marcel.
Bernard her. Juliette har stukket dig.
Militærpolitiet kommer. De ønsker dig død.
Kom nu! Skynd dig!
Vent på mig, piger!
Det sker bare ikke. Fandens også! Det kan ikke passe.
Hvor er den skide halskæde?
Hvor er mors halskæde?
Jeg lagde den i kassen.
Hvad laver du? Vi må evakuere nu.
Du har dine ting, ikke?
Den må være her. Jeg tager den.
Du gav mig den. Jeg efterlader den ikke.
Jeg er så træt.
Mit hjerte banker for hurtigt.
Yvonne.
Ja?
Marcel.
Marcel…
Marguerite havde ret.
Hvad?
Hvad, Marguerite? Det er ikke tiden.
Du ødelægger mit liv.
Du har ødelagt mit liv.
Anklagerne er droppet.
Gå.
Jeg er alligevel færdig.
Den tid, jeg har tilbage…
Nej, man bør aldrig knytte sig til alfonser.
Kom så ind.
Afsted.
Kom så, den vej, ligeud. Vi må afsted nu.
Hurtigt.
Vent ikke! Kom så!
Hvad sker der?
En tysk offensiv, jeg har beordret en evakuering.
Byen kan falde når som helst.
Deres ejendom er meget tæt på frontlinjen.
-Tror De, de bryder igennem? -Vi må være forberedt på det.
Jeg tilråder at forlade byen.
Jeg forlader ikke min søn.
Nå, de Renier,
går De i kamp med fodfolket?
Flygt ikke denne gang.
Fjenden er stærk,
meget stærk.
Men de mangler altid det,
der gør jer…
…til helte!
Modet!
Fransk mod!
Soldater!
I holder i hænderne, sammen med jeres våben,
Frankrigs skæbne.
Kvindernes skæbner.
Jeres mødres skæbner.
Jeres døtres skæbner.
Og jeg ved, at i dag
vil ingen af jer fejle!
For sammen, i samlet trop,
vil vi besejre fjenden!
Frankrig længe leve!
Skat.
Er du okay, min skat?
Hvad laver du?
Tyskerne kommer snart.
Vi fører jer til klosteret. Tag kun det nødvendige.
Fart på. Kom nu! Kom så!
Vi må gå, Éléonore.
Generalen evakuerer Saint-Paulin.
Tyskerne kan angribe når som helst. Vi er først for.
Hvor skal vi tage hen?
Til min søster i Touraine. Vi er i sikkerhed der.
Tak.
Helliget vorde dit navn, komme dit rige,
ske din vilje som i himlen således også på jorden.
Giv os i dag vort daglige brød og forlad os vor skyld…
Bare roligt.
Ræk mig din hånd.
Tag min kuffert.
Hvor er Charles? Han er ikke på fabrikken.
Vi må afsted.
Éléonore.
Charles?
Charles!
Charles, du kan ikke blive her alene.
Charles!
Kom så!
Kom så, piger.
Afsted.
-Jeg tager en ambulance. -Ja.
Vi ses senere.
-Det er tid. -Okay?
Afsted.
Vi må skynde os!
Afsted.
Jeg følger dig.
Ja, afsted.
DEWITT-FABRIKKEN
Okay, jeg tager den.
-Kommer du? -Vent på mig.
Tak, fr. Dewitt.
Irene. Sig, at der er en ambulance ledig.
Kom! Vi finder din mor.
Jeg kan ikke blive. Forstår du?
Det er tid.
Lad os køre.
Pokkers også!
Hold nu ud!
Jeg har ondt.
-Kom. -Bårebærer!
Colin!
Bårebærer!
Hjælp mig.
Augustin!
Colin, han er såret!
Hvor er han?
Ved åen.
Marguerite!
-Gå ikke. -Marguerite.
-De angriber snart. -Marguerite!
Hvor er han?
Kom så!
Bårebærer!
Hvad fanden laver de?
Vi bad om bårebærere!
Hold ud, general!
Vi får Dem ud.
For fanden! Bårebærere!
Vi må få generalen ud, før tyskerne angriber.
General.
Bårebærere!
Colin!
Nej! Bliv her!
Stands!
Kom tilbage!
Kom så, gutter, afsted!
Kom så, gutter!
Kom nu, gutter. Kom.
Marguerite!
Piger, tag jer af ham.
Nej!
Hurtigt!
Nej!
Afsted.
De sårede er her snart. Der bliver mange i dag.
Bårebærere,
hold jer nær portene.
Læs hurtigt af, så ambulancerne kan køre.
Javel, major!
Søstre,
sorteringen skal gå hurtigt.
Jeanne og jeg tager akuttilfælde.
Jeg ved, I er udmattede.
Men jeg regner med jer.
Kom i sving.
Går det?
Har vi et valg?
Held og lykke.
Den store krig varede fire år mere.
Mens millioner af mænd ofrer livet på slagmarken,
mobiliserer kvinder som Marguerite, Agnès, Suzanne og Caroline sig
på alle fronter for at hjælpe Frankrig.
De forbliver krigens glemte helte.
Serien her er dedikeret til dem.
Tekster af: Anja Molin