‫- NETFLIX מציגה -‬
‫חכה!‬
‫בבקשה, חכה! תתקשר לגנרל דיוורנה!‬
‫הגנרל עסוק בדברים חשובים,‬ ‫אין לו זמן לזונות!‬
‫עזוב אותי!‬
‫קדימה, זוזי!‬
‫לסגור.‬
‫- פרק 8 -‬
‫- ארבע נשים בשירות צרפת -‬
‫מה שלום קלודין?‬
‫היא ישנה.‬
‫בית היתומים בנאנסי יקבל אותה.‬
‫תודה רבה.‬
‫סוזאן?‬
‫באתי להיפרד.‬
‫התקשרתי לארכיבישוף.‬
‫אספר לו מה ווטרן עשה.‬
‫הוא כנראה יסלק אותי מהכנסייה.‬
‫אצטרך לעזוב את המנזר.‬
‫אני מוכנה לשאת באחריות על מעשיי.‬
‫לאהוב גבר זה לא פשע.‬
‫את אמרת לי את זה.‬
‫תשמרי על עצמך.‬
‫גברת פור, אני מאמין ש…‬
‫הצלת את חיי.‬
‫את תהיי מנתחת נהדרת, סוזאן.‬
‫לכי, קלרנס.‬
‫ארכיבישוף, הגעת מהר מהצפוי.‬
‫עלינו לדבר בדחיפות, אם המנזר.‬
‫בוא איתי, בבקשה.‬
‫האב ווטרן התעלל לפחות בשתיים מהבנות.‬
‫אחת התאבדה,‬
‫והשנייה מוכנה להעיד.‬
‫זה חייב להיפסק.‬
‫את מכירה את מדע הסטטיסטיקה?‬
‫נניח שמבקשים מ-100 אנשים‬ ‫לבצע את אותה משימה.‬
‫כמה מהם יעשו אותה כהלכה, וכמה מהם…‬
‫ייכשלו?‬
‫אני לא מבינה.‬
‫חריגות הן בלתי נמנעות.‬
‫העיקר הוא שהן לא יכתימו‬ ‫את שמה של הכנסייה כולה.‬
‫אתה אומר לי שלא תעשה דבר בנידון?‬
‫אתה משלים עם כך שיש אנסים בשורות הכנסייה?‬
‫לאב ווטרן יש מוניטין ללא רבב.‬
‫חוץ מזה, האחות קלרנס‬ ‫ביקשה היום לעבור למנזר אחר.‬
‫היא תעזוב בקרוב.‬
‫באת כדי להשתיק אותי.‬
‫יש שמועות איומות עלייך, האם אנייס.‬
‫אומרים שניהלת רומן‬ ‫עם חייל גרמני שנעלם באופן מסתורי.‬
‫את לא מתארת לעצמך כמה אני מתעב שמועות,‬
‫אבל מחובתי לחקור אותן.‬
‫אני לא רוצה להזמין רופא שיקבע‬ ‫אם יש אמת בשמועות, אבל אם ילחצו עליי…‬
‫לא תהיה לי ברירה.‬
‫ואם השמועות עלייך נכונות, תיכנסי לכלא.‬
‫ואז תישלחי לגרדום.‬
‫בגין בגידה במולדת.‬
‫ובאשר לאב ווטרן…‬
‫אין שום הוכחה.‬
‫הוא יעזוב מחר ויעבור למנזר אחר.‬
‫האל נותן לך הזדמנות.‬
‫נצלי אותה, האם אנייס.‬
‫אלוהים, אל רחום וחנון, חטאתי לפניך.‬
‫אהבתי מישהו חוץ ממך.‬
‫נכנעתי לתאוות הבשרים.‬
‫אני לא ראויה לאהבתך.‬
‫אבל אתה רחום.‬
‫מחל לי.‬
‫מי ייתן והאל ירחם עלייך.‬
‫הוא שלח את רוח הקודש‬ ‫כדי למחול לנו על חטאינו.‬
‫מי ייתן ותמצאי מחילה ושלווה דרך הכנסייה.‬
‫בשם האב, הבן‬
‫ורוח הקודש,‬
‫אני מוחל לך על כל חטאייך.‬
‫רציתי לעזוב עם הגבר ההוא...‬
‫אבל האל קרא לי לחזור לחיקו.‬
‫אתה נתעב.‬
‫לעולם לא תיגע שוב באחת מאחיותיי.‬
‫לא משנה לאן תלך, אהיה שם.‬
‫אזהיר אותן מפניך ואספר להן שאתה מפלצת.‬
‫ובחסד האל,‬
‫נילחם בך ובכל הגברים מסוגך.‬
‫לא משנה כמה פעמים תאיים עליי,‬
‫לעולם לא אוותר.‬
‫לך מכאן, שארל!‬
‫לך.‬
‫החוצה.‬
‫כולן החוצה. אני לא רוצה לראות אתכן.‬
‫החוצה! עכשיו!‬
‫- מפעל דוויט -‬
‫חשבת שתוכלי פשוט לחזור?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫הסמים.‬
‫זו הנקמה של מרסל במרגריט.‬
‫אנחנו לא שתלנו אותם.‬ ‫-גם אני לא.‬
‫מספיק! אנחנו לא מטומטמות!‬
‫מרסל אמר לך לעשות את זה.‬
‫לא, אני נשבעת.‬
‫תסתמי את הפה, הבנת?‬
‫ראיתי אותך זוממת בכיכר עם איבון!‬
‫מרגריט בכלא בגללך.‬ ‫אחרי כל מה שהיא עשתה בשבילנו!‬
‫מה היא עשתה?‬
‫חוץ מלסדר לנו עבודה מחורבנת ומסוכנת?‬
‫את כזאת כלבה.‬
‫יודעות מה?‬
‫כדאי שתשתקו, אחרת מרסל יטפל גם בכן.‬
‫את חתיכת חרא!‬
‫מה את עושה פה?‬ ‫-הבנות ראו אותנו. הן יודעות על הסמים.‬
‫היי, מותק, בוא איתי.‬
‫אני לא יכולה להישאר שם.‬
‫הן לא יגידו כלום. הן פוחדות ממרסל.‬
‫על מה את מדברת, ז'ולייט?‬
‫הבנות יודעות על הסמים.‬
‫רוצות להסביר?‬
‫אנדרה נעצר.‬
‫מתי?‬ ‫-הבוקר.‬
‫ולא חשבת לספר לי?‬ ‫-טיפלתי בזה!‬
‫כן? איך? אני סקרן.‬
‫אל תדאג, לא תיכנס לכלא!‬
‫ביקשתי מאנדרה להפליל את מרגריט. זהו.‬
‫ואני שתלתי את הסמים בחדר שלה,‬ ‫והשוטרים מצאו אותם.‬
‫מי היא חושבת שהיא?‬
‫מי את חושבת שאת?‬
‫ז'ולייט, את כלום.‬
‫את אף אחת.‬
‫שכחת? כשמצאתי אותך,‬
‫מצצת לאיכרים בשביל כמה פירורי לחם.‬
‫מרסל…‬ ‫-תסתמי את הפה!‬
‫לעזאזל…‬
‫ואיך יכולת לחשוב לרגע אחד‬
‫שתוכלי להיות משהו מלבד סחורה בעיניי?‬
‫עופי מפה!‬
‫- מפעל דוויט -‬
‫מאז שהיית קטן, אכזבת אותי שוב ושוב.‬
‫עשית לנו רק צרות.‬
‫ולמרות זאת, לפעמים עוד יש לי תקווה.‬
‫נתתי לך הכול.‬
‫הכול!‬
‫מעולם לא השתנית.‬
‫הלוואי שאתה היית זה שנהרג בקרב.‬
‫אתה שומע אותי?‬
‫סוזאן.‬
‫ז'וזף במצוקה.‬
‫ז'וזף!‬
‫ז'וזף.‬
‫הוא איבד יותר מדי דם. תקראי לאבא שלו.‬
‫הוא צריך עירוי.‬ ‫-מה?‬
‫עירוי דם. תקראי לאבא שלו!‬
‫ואת, תקראי לאלונקאים!‬
‫אתה חייב להחזיק מעמד. אני מתחננת.‬
‫אל תאכזב אותי עכשיו.‬
‫בואי איתי.‬
‫האיש הזה זקוק לעירוי דם בדחיפות.‬
‫תן לי לנסות להציל את חייו,‬ ‫ואחר כך אבוא איתך.‬
‫כמו שהצלת את חייה של אשתי?‬
‫מה מצבו?‬
‫מה קורה פה? תוריד את האקדח!‬
‫תוריד את האקדח!‬
‫מי אתה?‬
‫הבלש קומפואה.‬
‫אני עוצר את האישה הזאת‬ ‫בגין ביצוע הפלות לא חוקיות,‬
‫גניבת זהות‬
‫ורצח.‬
‫הוא אומר את האמת.‬
‫גנרל, הבן שלך זקוק לדם בדחיפות.‬ ‫-היא הרגה את אשתי.‬
‫אל תפקיד את החיים של בנך בידיה.‬ ‫-אם לא נעשה דבר, הוא ימות.‬
‫הוא זקוק לך.‬
‫סביר להניח שסוג הדם שלכם תואם.‬ ‫בבקשה, תקשיב לי.‬
‫סמוך עליה, גנרל.‬
‫עשית את זה בעבר?‬
‫כשעבדתי בסלפטרייר שמעתי הרצאה של רופא בלגי‬
‫שהמציא שיטה לעירוי דם. זה טיפול מציל חיים.‬
‫למדתי את הטכניקה.‬
‫תן לה לטפל בבן שלי.‬
‫היא תלך איתך אחר כך.‬
‫אסגיר את עצמי. אני מבטיחה.‬
‫צריך למהר!‬ ‫-מה לעשות?‬
‫תפשיל את שרוול שמאל ותשכב.‬
‫שים את הזרוע שלו פה. גם את שלך.‬
‫אני אשאב ממך דם. הרבה.‬
‫ייתכן שתאבד את ההכרה.‬
‫אתה מאמין באלוהים, בלש?‬
‫כמובן.‬
‫למה?‬
‫יש סימנים שאסור להתעלם מהם.‬
‫מעולם לא ראיתי אישה‬ ‫מתאמצת כל כך להציל חיים.‬
‫ראיתי אותה מחוללת ניסים.‬
‫אתה תהיה בסדר, גנרל.‬
‫זה בסדר.‬
‫האישה הזאת נולדה לעזור לאחרים.‬
‫מקומה כאן, איתנו.‬
‫היא ביצעה הפלות לא חוקיות.‬
‫איך את יכולה להגן על מעשה נתעב כזה?‬
‫לפעמים השנאה מעוורת אותנו‬
‫ומונעת מאיתנו להקשיב לליבנו.‬
‫בזמנים האפלים האלה,‬
‫האמונה שלנו עומדת במבחן.‬
‫אולי האל אסף את אשתך לחיקו‬
‫כדי שסוזאן תהיה כאן,‬
‫ליד החזית,‬
‫ותציל את חייהם של עשרות אנשים כל יום.‬
‫אל תמרוד ברצון האל.‬
‫ותר על הרצון בנקמה.‬
‫תן לה להציל חיים.‬
‫מצבו משתפר.‬
‫הוא חזר להכרה.‬
‫אבל הוא עדיין חלש מאוד.‬
‫עליה להשגיח עליו הלילה לכל הפחות.‬
‫מה מצבו?‬
‫הוא ישרוד.‬
‫הגיע הזמן שאלך.‬
‫תיפרד ממנו בשמי?‬
‫גנרל!‬
‫זקוקים לך במטה.‬
‫גנרל, זה דחוף.‬
‫התצפיתנים אישרו את הדיווח של הטייס.‬
‫כוחות אויב רבים מתקדמים לעברנו, גנרל.‬
‫אנחנו מוקפים, גנרל.‬
‫נשארו לנו רק כמה שעות עד שהם יפתחו במתקפה.‬
‫גנרל?‬
‫הגדודים של ז'ופר יגיעו רק בעוד ארבעה ימים.‬
‫עלינו לבלום את האויב‬
‫בכל מחיר.‬
‫פנו את סן-פולן‬ ‫כדי לצמצם את מספר ההרוגים האזרחיים.‬
‫באשר לגורל חיילינו, אני…‬
‫אני שם את מבטחי בחסדו של האל.‬
‫לא היה לי מושג שהיא בהיריון.‬
‫למה היא רצתה לעשות הפלה?‬
‫אשתך הייתה מותשת, מר קומפואה.‬
‫היא הרגישה שילד שישי‬ ‫יהיה מעל לכוחותיה, ופחדה לספר לך.‬
‫אני רוצה לדעת איך זה קרה.‬
‫היה לה דימום פנימי.‬
‫עשיתי כל מה שיכולתי.‬
‫לא הצלחתי להציל אותה. אני מצטערת.‬
‫תודה, אחות.‬
‫איפה היא?‬
‫היא עזבה.‬
‫היא ביקשה שאיפרד ממך בשמה.‬
‫הגרמנים עומדים לתקוף.‬ ‫אעביר אותך לביה"ח הצבאי בנאנסי.‬
‫לא בא בחשבון.‬ ‫-ז'וזף.‬
‫כבר איבדתי בן אחד.‬
‫מקומי כאן.‬
‫זו חובתי.‬
‫הגרמנים יהיו פה מחר.‬ ‫הוריתי על פינוי סן-פולן.‬
‫בית החולים…‬
‫אם תסגור את ביה"ח, תדון את הפצועים למוות.‬
‫קירות המנזר חזקים. אנחנו נחזיק מעמד.‬
‫כל עוד החיילים שלנו‬ ‫יזדקקו לטיפול רפואי, אישאר כאן.‬
‫אני חייב ללכת.‬
‫אני יוצא לחזית.‬
‫בהצלחה, בני.‬
‫בהצלחה.‬
‫אני חופשייה.‬
‫אני נשארת.‬
‫מהר, גבירותיי ורבותיי. אין לנו הרבה זמן.‬
‫הגרמנים באים, מהר.‬
‫מהר! להמשיך לזוז, בבקשה.‬
‫מהר. זוזו. הגרמנים באים, להזדרז!‬
‫זוזו.‬
‫גבירותיי ורבותיי, מהר! זוזו! להתקדם!‬
‫מהר.‬ ‫-זוזו.‬
‫חיילים גרמנים בשערי סן-פולן. נקודה.‬
‫צפי להפצצות של אזורים מאוכלסים. נקודה.‬
‫האוכלוסייה האזרחית מתפנה כעת. נקודה.‬
‫סגירה מיידית‬ ‫של כל הכבישים לסן-פולן. נקודה.‬
‫סליחה?‬ ‫-מה לעזאזל את עושה פה?‬
‫אני חוזר, סגירה מיידית‬ ‫של כל הכבישים לסן-פולן. נקודה.‬
‫אני צריכה לספר לך משהו.‬
‫על מרסל דומון.‬
‫כן, אני שומע.‬ ‫-הלו? מרסל?‬
‫זה ברנאר. ז'ולייט הסגירה אותך.‬
‫המשטרה הצבאית בדרך אליך.‬ ‫תברח. הם רוצים להרוג אותך.‬
‫קדימה, מהר. תזדרזי!‬
‫חכו לי, בנות!‬
‫לא יכול להיות… לעזאזל! אני לא מאמינה!‬
‫איפה השרשרת הארורה?‬
‫אני מחפשת את השרשרת של אימא!‬ ‫היא הייתה בקופסה הזאת.‬
‫מרסל, מה אתה עושה? אנחנו צריכים להתפנות.‬
‫לקחת את הדברים שלך, כן?‬
‫היא בטח כאן. אני אקח את זה.‬
‫זו מתנה ממך. לא אשאיר אותה פה.‬
‫אני כל כך עייפה.‬
‫הלב שלי פועם מהר מדי.‬
‫איבון.‬
‫כן?‬
‫מרסל.‬
‫מרסל…‬
‫מרגריט צדקה.‬
‫מה?‬
‫מה? מרגריט? זה לא הזמן, מרסל.‬
‫את הורסת לי את החיים.‬
‫הרסת לי את החיים.‬
‫האישומים בוטלו.‬
‫זוזו.‬
‫אני אבודה ממילא.‬
‫מה כבר נשאר לי בחיים?‬
‫צדקת. אסור להתאהב בסרסורים.‬
‫פנימה.‬
‫בואי.‬
‫קדימה, לשם. להתקדם!‬ ‫אנחנו חייבים לעזוב עכשיו.‬
‫מהר.‬
‫לא להתעכב! קדימה, זוזו!‬
‫מה קורה?‬
‫הגרמנים עומדים לתקוף.‬
‫הוריתי על פינוי העיר.‬
‫סן-פולן עלולה ליפול בכל רגע.‬
‫גברת דוויט, הנכס שלך קרוב מאוד לחזית.‬
‫אתה חושב שהם יפרצו את ההגנות?‬ ‫-עלינו להתכונן לאפשרות הזאת.‬
‫אני ממליץ לכן לעזוב את העיר.‬
‫לא אעזוב את בני.‬
‫נו, דה רנייה,‬
‫אתה יוצא לחזית עם הטוראים?‬
‫תשתדל לא לברוח הפעם.‬
‫האויב חזק,‬
‫חזק מאוד.‬
‫אבל תמיד יחסר להם הדבר‬
‫שעושה אתכם‬
‫גיבורים, רבותיי!‬
‫אומץ!‬
‫אומץ צרפתי!‬
‫חיילים!‬
‫אתם מחזיקים בידיכם לא רק את הנשק שלכם,‬
‫אלא גם את גורל צרפת.‬
‫גורל הנשים שלכם.‬
‫האימהות שלכם.‬
‫הבנות שלכם.‬
‫ואני יודע שהיום‬
‫אף אחד מכם לא ייכשל!‬
‫כי יחד, מאוחדים,‬
‫נביס את האויב!‬
‫תחי צרפת!‬
‫מתוקה.‬
‫את בסדר, מתוקה שלי?‬
‫מה את עושה?‬
‫הגרמנים יהיו פה בקרוב.‬
‫ניקח אתכן למנזר.‬ ‫קחו איתכן רק דברים חיוניים.‬
‫מהר! קדימה, להזדרז!‬
‫צריך לעזוב, אלאונור.‬
‫הגנרל הורה על פינוי סן-פולן.‬
‫הגרמנים עלולים לתקוף בכל רגע,‬ ‫והבית שלנו בקו העימות.‬
‫לאן נלך?‬
‫נלך לאחותי בטורן. נהיה מוגנות שם.‬
‫תודה.‬
‫…יתקדש שמך. תבוא מלכותך,‬
‫ייעשה רצונך כמו בשמיים כן בארץ.‬
‫את לחם חוקנו תן לנו היום.‬
‫סלח לנו את חובותינו…‬
‫את תהיי בסדר.‬
‫תן לי יד.‬
‫קח את המזוודה שלי.‬
‫אני לא מוצאת את שארל. הוא לא במפעל.‬
‫חייבים לעזוב, אלאונור.‬
‫אלאונור.‬
‫שארל?‬
‫שארל!‬
‫שארל, אתה לא יכול להישאר פה לבד.‬
‫שארל!‬
‫קדימה!‬
‫בואו, בנות.‬
‫לזוז!‬
‫אני אקח אמבולנס, בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫ניפגש אחר כך.‬
‫צריך לעזוב!‬ ‫-בסדר?‬
‫קדימה!‬
‫זוזו, אנחנו צריכים למהר!‬
‫קדימה.‬
‫סעו, אני אהיה מאחוריכם.‬
‫כן, סעי.‬
‫- מפעל דוויט -‬
‫זה בסדר, אני אקח את זה.‬
‫את באה?‬ ‫-חכי לי.‬
‫תודה, גברת דוויט.‬
‫אירן, תגידי להם שהתפנה אמבולנס.‬
‫קדימה! נמצא את אימא שלך.‬
‫אני לא יכולה להישאר. את מבינה?‬
‫אני צריכה ללכת.‬
‫קדימה.‬
‫לעזאזל!‬
‫קדימה, תחזיק מעמד!‬
‫כואב לי.‬
‫קדימה!‬ ‫-אלונקאי!‬
‫קולן!‬
‫אלונקאי!‬
‫הצילו!‬
‫אוגוסטן!‬
‫קולן פצוע!‬
‫איפה הוא?‬
‫בנחל.‬
‫מרגריט!‬
‫אל תלכי לשם.‬ ‫-מרגריט.‬
‫הגרמנים עומדים לתקוף!‬ ‫-מרגריט!‬
‫איפה הוא?‬
‫קדימה!‬
‫אלונקאים!‬
‫אלונקות! מה לעזאזל הם עושים?‬
‫מה לעזאזל הם עושים?‬
‫אנחנו צריכים פה אלונקאים!‬
‫תחזיק מעמד, גנרל! תחזיק מעמד!‬
‫נוציא אותך מכאן!‬
‫לעזאזל! אלונקות!‬
‫עלינו לפנות את הגנרל לפני שהגרמנים יתקפו.‬
‫גנרל.‬
‫אלונקאים!‬
‫קולן!‬
‫לא! אל תלכי לשם!‬
‫תעצרי!‬
‫תחזרי!‬
‫קדימה, בחורים! מהר!‬
‫קדימה, לזוז!‬
‫קדימה, בחורים! בואו!‬
‫מרגריט!‬
‫בנות, תטפלו בו.‬
‫לא!‬
‫מהר!‬
‫לא!‬
‫קדימה.‬
‫הפצועים הראשונים יגיעו בקרוב.‬ ‫יהיו עוד הרבה היום.‬
‫אלונקאים,‬
‫המתינו ליד השערים.‬
‫פנו את האמבולנסים במהירות‬ ‫כדי שהם יוכלו לעזוב.‬
‫כן, מייג'ור!‬
‫אחיות,‬
‫מיון הפצועים חייב להתבצע במהירות.‬
‫ז'אן ואני נטפל במקרי חירום.‬
‫אני יודע שאתם מותשים,‬
‫אבל אני סומך עליכם.‬
‫לעבודה.‬
‫תסתדר?‬
‫יש לנו ברירה?‬
‫בהצלחה.‬
‫המלחמה הגדולה נמשכה עוד ארבע שנים.‬
‫בשעה שמיליוני גברים‬ ‫הקריבו את חייהם בשדה הקרב,‬
‫נשים כמו מרגריט, אנייס, סוזאן וקרולין‬ ‫נרתמו לעזרת צרפת בכל החזיתות.‬
‫גבורתן במלחמה לא זכתה להכרה הראויה.‬
‫הסדרה הזו מוקדשת להן.‬