MARGINEA ORAȘULUI WYLIE
ÎN ISUS E SALVAREA
DRAGOSTE ȘI MOARTE
ACEASTA ESTE O POVESTE ADEVĂRATĂ
OCTOMBRIE 1979
Mamă...
Mamă!
- Prezent! - Poftim?
Ca atunci când profesorul face prezența. Spui: "Prezent!"
Mama e gata, domnule, mereu la apel.
Cum de porți doar o șosetă?
Nu o găsesc pe cealaltă.
Nu poți merge la școală așa.
Mamă, poate să vină Alisa vineri, să doarmă din nou la mine?
Dacă mama ei e de acord, sigur.
Scumpo, mai nou nu ne mai pieptănăm
sau e noua modă care mie mi-a scăpat?
L-am pieptănat.
Atunci, poate avem un tunel de vânt în casă.
Ce zici să te duci să-l mai piepteni o dată?
Ce fel de mamă va crede lumea că sunt,
dacă tu ai cap de mop și fratele tău umblă cu o șosetă?
Alisa a spus că te preocupă prea mult ce cred alții.
Poftim?
A spus Alisa asta? De ce ar spune așa ceva?
Mie nu mi-a spus așa ceva.
Trebuie să fi auzit de la cineva și Betty e singura rămasă.
Nu am auzit-o niciodată pe Betty spunând asta.
Știu că nu mă place.
Ce tot spui?
Asta e senzația mea.
Betty te adoră, Candy.
Crezi că ar avea încredere în tine să ai grijă de copiii noștri, dacă...
Senzația pe care o ai e dată de depresia ei obișnuită.
Chiar, cum merge cu asta?
De fapt, mult mai bine.
Treaba cu Marriage Encounter a fost
un adevărat miracol.
Ce anume fac acolo?
În cea mai mare parte, ne fac să vorbim despre sentimentele noastre
și au o obsesie să notezi totul într-un caiet.
Sună cam aiurea.
Știu, așa am crezut și noi la început, dar chiar funcționează.
Pentru prima dată de nici nu mai știu când,
am fost cutezător de sinceri unul cu celălalt.
Mai exact, cât de cutezător de sincer puteai fi, Allan?
Cu excepția chestiei ăleia.
Și a fost o problemă pentru mine.
Betty aducea vorba despre sex și despre lipsa mea de interes,
iar eu tăceam mâlc.
Dar nici nu puteam să spun că-mi pierise cheful de sex
pentru că-mi făceam de cap cu Candy Montgomery.
Am fost în sfârșit sinceri unul cu altul.
Asta e bine.
Mă bucur.
Deci...
cu noi cum rămâne?
Asta nu schimbă neapărat ce simt pentru tine.
Dar, cred cu putere
că ar trebui să mă dedic în totalitate familiei.
Și relația mea cu tine răpește
din disponibilitatea mea emoțională, din energia și atenția
pe care le-aș putea direcționa către Betty și copii.
Deci, nu mai vrei să mă vezi?
Nu știu.
Au spus o groază de lucruri la Encounter, dar...
nu au spus că nu te poți vedea cu altcineva.
Allan, pare că vrei să mi-o pasezi mie, așa că o să iau eu decizia.
Nu voi suna,
nu voi încerca să te văd,
nu te voi mai deranja.
Bine.
"Bine"?
Chiar că ți-ai dat frâu liber emoțiilor!
Nu sunt sigur cum vrei să reacționez.
Îți amintești ce mi-ai spus?
Că zilele petrecute cu mine la Como
erau singurul răgaz din săptămână
când nu purtai de grijă pentru ce simțea altcineva.
Mai precis, Betty.
Povara de a o face fericită.
Povara de a o împiedica să se simtă nefericită.
Dar...
ai simțit măcar o urmă de grijă pentru ce simțeam eu?
Simți acum?
Eu doar...
Candy...
Bine.
MOTELUL COMO
Îți dai seama că, de fiecare dată când ești tristă,
zugrăvești bucătăria?
Poftim? Nu e adevărat.
Bine, poate e puțin adevărat, dar e și o terapie bună.
Arată foarte bine.
Mulțumesc.
Ți-am tot spus, ar trebui să ne începem propria afacere.
Sunt mulți oameni în Wiley care ar vrea să-și refacă viața
și unii s-ar mulțumi și cu o bucătărie mai dichisită.
Știi, nu sexul o să-mi lipsească.
Ci prietenia.
Allan a fost cel mai bun prieten al meu.
Alo? Cu mine cum rămâne?
Mi-ar plăcea să pot vorbi la fel și cu Pat.
Bine, acum vorbesc serios!
De ce nu ne începem propria afacere?
Cel puțin, o să avem acces la bucătăriile altora.
Acolo are loc viața adevărată, nu? În bucătărie?
Doamne, cât sunt de furioasă!
Știi, nu-l vreau neapărat pe el, dar nu-mi place să mă simt respinsă.
În frigider cu el, scumpo, dacă vrei să reziste.
Sau în garaj, acolo e răcoare.
De ce trebuie să stea la rece?
Pe căldura asta, mi-e teamă că va putrezi
și mai sunt încă două săptămâni până la Halloween.
Cred că e doar o masă benignă de țesut fibros.
Nu ai de unde să știi, cel puțin nu sigur.
Betty, probabil e inofensiv.
Cum îți permiți să nu ai răbdare cu mine, ar putea fi cancer.
Nu cred că este.
Dar nu ai de unde să știi.
De fapt, am de unde să știu.
E meseria mea să știu.
Și mamografia o confirmă.
Deci, nu e nimic?
Este o tumoare, dar e benignă.
Ar trebui să nu mai iei anticoncepționale și să limitezi consumul de cafea.
Ar putea fi de la prea multă cafea?
Betty, ești bine.
Scumpo, spun doar că ai fost Luke Skywalker anul trecut
și sunt și alte personaje în Războiul stelelor.
Nu, el, dacă poartă masca unui alt personaj,
devine claustrofobic.
Ai vomitat în masca de Batman.
Nu-i adevărat!
Bine, gata!
Jenny, așteaptă-ți rândul!
Bine.
Mulțumesc.
- Mulțumesc. - Așteaptă-mă!
Ian, nu te mai ține după mine!
Nu poți intra aici.
Ian, oprește-te!
Alo?
Salutare!
Candy?
Îmi pare rău, știu că am promis că nu voi suna,
dar am făcut-o doar ca să-ți cer un sfat.
Scuze, unde-mi sunt manierele?
Ce mai faci?
Sunt bine. Tu ce mai faci?
Nu ai o voce prea grozavă.
Am spus "bine", nu "grozav".
Ce-ai pățit?
Betty și-a descoperit o umflătură în sânul drept.
E bine, cel puțin asta i-au spus doctorii.
A fost deja la doi.
Sunt sigur că-l caută și pe al treilea.
Ei zic că e benignă, dar ea e la pământ.
Cum? Ar trebui să mă duc s-o văd. E acasă acum?
E acasă, dar nu te simți obligată.
Nu, ar trebui să văd ce face. Dacă aș fi în locul ei...
Ești o prietenă bună, Candy.
- Betty! - Bună.
Bună, tocmai am aflat.
Și știu, în adâncul sufletului,
că ești bine.
Mulțumesc.
Mulțumesc foarte mult!
Nu ai de ce să-ți faci griji.
Sper că ai dreptate.
Hei, ascultă ce-ți spun,
doctorilor le e atât de teamă că pot fi dați în judecată,
că, dacă te duci la ei cu o umflătură de orice fel,
n-o să-ți spună "Du-te acasă că n-ai nimic!"
decât dacă sunt extrem de siguri că nu e nimic.
Sunt sigură că ai dreptate.
Cum ai aflat?
Mi-a spus Allan.
- El ți-a spus? - Da, era îngrijorat.
Știi ce griji își fac soții.
Stai, nu, am greșit cu asta.
Soții nu-și fac griji îndeajuns.
Așa te vreau!
Nu trebuia să vii până aici.
Dar nu-ți pot spune cât sunt de recunoscătoare c-ai făcut-o.
Doctorii ăștia mă cred cea mai mare ipohondră din câte există.
Îmi zic că nu e nimic, că e-n mintea mea,
apoi îmi dau rețete pentru anxietate și depresie,
iar de astea am cu tona.
- Bună, dragă! - Bună.
Îți vine să crezi? Candy a bătut drumul până aici!
E o scumpă!
Te simți mai bine?
Da.
Da, m-a ajutat și mi-a pus la loc creierul care o luase razna.
Ce figuri suntem, te lăsăm să stai acolo.
Nu, trebuie să mă întorc, să prepar cina.
E Marțea Chiftelelor.
Am venit doar să te îmbrățișez și fug, acum că am văzut că ești bine.
- Și chiar ești! - Da.
- Condu-o pe Candy... - Sigur.
...te rog, iubire? Mulțumesc încă o dată!
Foarte mult.
Și hai să se vadă copiii, să meargă la colindat împreună!
Sigur, da, perfect. Te sun.
Bine.
Parcă e altă persoană.
Zici că Marriage Encounter a făcut asta?
Îți spun, e ca o floare care se deschide.
Da, a fost chiar caldă.
Îmi pare rău, nu am vrut să...
Ba da, ai vrut.
Dar e în regulă, nu te înșeli.
- Acum e... - Pare o persoană normală.
Crezi că eu și Pat ar trebui să mergem la Marriage Encounter?
Pentru că, de fapt, de asta te sunasem.
- Păi, nu sunt sigur... - Ceva trebuie să încerc.
Nu știe să comunice.
Faza e că Marriage Encounter
nu e pentru cupluri care au probleme grave.
Din ceea ce mi-ai spus despre sentimentele tale pentru Pat...
Dar îl iubesc.
- Da. - Da.
Dar, serios... Pentru tine a funcționat.
Până acum.
Până acum, funcționează.
Ea insistă să facem tema în fiecare seară.
Ședința de dialog, scrisorile de dragoste.
Vrea să devină lider de grup în zonă.
E dedicată.
Păi, asta e bine.
Mulțumesc că ai venit să vezi ce face.
Da.
A fost plăcerea mea.
Sunteți niște oameni deosebiți. Mulțumesc. Vom reveni.
În cazul ăsta, o să dublez asigurarea.
La revedere.
Cu bine!
- La revedere! - Pa-pa!
- Pa! Mulțumesc pentru tot. - Da.
Minunat, cu bine!
Ei bine, care-ți e predicția?
Clar, căsătorie.
Crezi că vor avea copii?
Indiferent dacă vor sau nu.
Hei!
Mă uitam și eu!
Da, am văzut că te uitai.
Pun pariu că ai vrea să fii pasager pe The Love Boat, nu-i așa, Pat?
Ghici ce! Și mie mi-ar plăcea.
Simt că am încurcat-o.
Nu știu de ce.
Vreau la Marriage Encounter.
Poftim?
Nu e doar familia Garlington.
Allan și Betty.
Betty, cel puțin, pare altă persoană. E...
Dar e ca o sectă, Candy.
Nu e sectă.
Și, chiar dacă ar fi, de ce suntem aici, Pat?
Și nu mă refer la canapea.
Mă refer la Pământ.
- Da. - De ce suntem aici?
E o întrebare importantă, Candy.
Și aș dori un răspuns.
Răspunsul tău.
Păi, la o adică...
De ce este un copac aici?
Ce e?
Știi că detest să-mi răspunzi la întrebări cu alte întrebări.
- Da, am... - "De ce e un copac aici?" Pe bune?
Uite, Candy, nu o să am discuția existențialistă
pe care o cauți, cred.
Dar un copac își crește rădăcinile, dă rod,
roadele împrăștie semințe
și apoi cresc mai mulți copaci și asta merge la nesfârșit.
Și nu cred că suntem foarte diferiți, să știi.
Ne creștem rădăcinile, ne creștem copiii.
Cred că e un motiv bun pentru a fi aici.
Sau oriunde. Eu...
Ei bine, tu ce răspuns ai? Tu de ce ești aici?
Nu știu.
Știi...
vrei mereu mai mult.
Asta faci, Candy.
- Orice ai avea, vrei mereu mai mult. - Da, așa e.
Vreau mai mult.
Și nu-mi voi cere scuze pentru asta.
Vreau mai mult, de la mine, de la tine, de la noi.
Vrei să mergi la Marriage Encounter.
Bine, hai să mergem!
Deci, el a fost de acord și vom încerca.
E minunat.
Păi, știi, îmi dă speranță
și fiecare zi ar trebui să aibă o licărire de speranță, deci...
Folosește asta în pildele tale de duminică:
"Fiecare zi, o licărire de speranță."
Încântător!
Și mai știi ceva, iar asta ar putea fi partea cea mai bună,
doar pentru că Pat este dispus să încerce,
nu mă mai gândesc la fel de mult la Allan.
Și când o fac, prima dată mă gândesc
că are ochii prea apropiați.
Eu ți-am tot zis!
Am o nouă mantră.
Se numește: "Să mă redescopăr!"
Cu mariajul meu, cu noua noastră afacere.
Și m-am gândit deja la numele perfect.
- Covergirls. - Covergirls.
Asta facem, nu? Eu zugrăvesc, tu pui tapet, fetele care aranjează.
Îmi place. "Te aranjăm."
Da.
Și mulțumesc, Sherry, fetițo, pentru că mă aranjezi.
...geam decorativ.
Sunt zece geamuri, același preț pe metru pătrat.
Economisim timp la construcție.
Don Crowder la biserică în timpul săptămânii!
Măi să fie! A cui mânie te-a năpăstuit?
Așa sunt eu, un stâlp al comunității.
Încerc să dau de cap unor probleme de buget.
Da, clădiri și întreținere, de-aia sunt aici.
Să vedem.
Ce e asta?
Păi, dacă într-adevăr vrei să ridici ștacheta în parohie,
am început cu Sherry Cleckler
o mică afacere de amenajări interioare.
Zugrăveli și renovări,
dar e treabă de calitate la preț mic.
Mulțumesc. O să iau în calcul cu siguranță.
Și referințe la cerere.
Cum să aveți referințe dacă tocmai ați început?
Ei bine, Ron, le inventez.
Vă las să faceți pe stâlpii societății.
Dacă vrei să te pui bine cu congregația,
cea mai ușoară cale e Candy Montgomery.
Oamenii o iubesc.
Da? Adică pe mine nu mă iubesc.
Ron, un sfat prietenesc.
Aici, la Lucas,
oamenii vor să-și crească copiii, să-și iubească familia și pe Dumnezeu.
Nu ai prea mare bătaie de cap, doar nu te purta ca un nemernic.
Ăla e un elan?
Da.
Ce zici, ne cazăm?
Bine.
Atunci când te dăruiești,
când chiar te dăruiești în totalitate...
Vă explic cât se poate de simplu.
Când dăruiești,
zămislești.
Să repetăm împreună, bine?
Când dăruiești, zămislești.
Foarte bine!
Și priviți în sufletul vostru, cum vă face să vă simțiți?
Pat!
S-o citesc întâi pe a ta?
- Bine, da. - Bine.
Da.
- "Când mă gândesc la tine..." - Ca să lămurim, sunt matematician,
nu scriitor,
deci...
Bine.
"Când mă gândesc la tine,
simt că se clatină Pământul."
Ce dulce!
"Îl simt sub picioarele mele."
Pat!
"Simt că se prăbușește cerul pe mine."
Pat, e cântecul lui Carole King.
E printre preferații tăi.
Dragă, ți-am zis, nu-s scriitor.
- Dumnezeule! - Sunt cuvinte frumoase.
Dar nu sunt cuvintele tale.
Nu mă pricep la cuvinte.
Te iubesc, mai mult decât aș putea exprima,
mai mult decât aș putea scrie într-un caiet idiot
la un seminar al unei secte idioate, eu...
Am ales să mă folosesc de Carole King
pentru c-ai spus mereu că-ți merge drept la inimă.
Și acolo vreau să fiu.
În inima ta.
De ce nu ai putut să scrii asta? A fost foarte frumos.
Chiar a fost?
Da.
Și eu vreau să fiu în inima ta.
De ce suntem aici, Candy?
Nu mă refer la Pământ.
Mă refer la locul ăsta și...
Nu știu ce cauți.
Tu știi ce cauți?
Cântecul "Tapiserie" de Carole King.
Da, l-am ascultat la nesfârșit
și încă habar n-am despre ce e vorba, dar mă inspiră,
cu toate astea.
"Viața mea a fost o tapiserie
în nuanțe bogate și regale.
O minunăție desăvârșit urzită."
Habar n-am ce vrea să zică,
dar vreau asta.
Da, vreau. Vreau...
nuanțele mele regale.
Iubito!
Nu spun că nu a fost cam prostuț,
dar am fost pe aceeași lungime de undă.
Asta e grozav!
Da, dar la partea cu temele am zbârcit-o.
E faza aia zilnică, zece-zece și tot restul.
Ce înseamnă zece-zece zilnic?
Păi, alegi un subiect și scrii despre asta timp de zece minute,
apoi petreci alte zece minute discutând pe subiect.
Am făcut asta timp de vreo trei zile.
Dar, una peste alta, viața noastră sexuală e cu siguranță mai bună.
Și foarte rar mă mai gândesc la penisul cu formă desăvârșită al știi-tu-cui.
- Păi, asta e ceva foarte pozitiv. - Da, cred...
Scuze.
Alo?
Candy!
Sunt Betty Gore.
Betty, bună! Ce mai faci?
Sunt bine și aud că și tu la fel.
Marriage Encounter a mers bine?
Cred că da, chiar a mers.
Asta e foarte bine!
Știi, eu sunt liderul local al Flame.
Parcă auzisem ceva.
Da, e grozav.
Da.
Una dintre îndatoriri e să fiu gazdă pentru alte cupluri de la Encounter
și mi-ar face plăcere să vă invit, pe tine și pe Pat, sâmbătă.
Vrea să vin la cină.
Nu.
Și ai acceptat?
N-am avut încotro.
E sâmbăta asta?
Da, ce ne facem?
Cred că va fi bine.
Va fi o problemă pentru tine?
Nu știu. Ar putea fi.
Să te văd în contextul ăla poate fi dureros și...
nu știu, dacă încep să te doresc din nou?
Regret, Candy. Mă simt foarte vinovat că ți-am dat viața peste cap.
Nu, nu ai făcut-o. Poate...
Poate e cea mai bună cale de a merge mai departe.
Aș putea fi prietenă cu Betty
și poate așa vom avea o încheiere.
Da, bine. Perfect, bine.
Va fi grozav. Cred c-ar fi bine.
Și cel mai tare e că va fi reutilizabilă capsula,
așa că dacă te gândești la risipa de tehnologie...
- O risipă. - Mare risipă.
- Arată delicios. - Chiar delicios!
Ador friptura înăbușită!
Știam asta. Allan a scăpat porumbelul.
Nu v-a luat prea mult, savanților,
să începeți să vorbiți despre rachete.
Nu, dar de fapt vorbeam despre ceva nou, numit "navetă spațială",
o capsulă care poate fi utilizată pentru călătorii repetate.
Cum ai spus tu, Pat, câțiva ani?
În 1981, da.
Destul de curând va fi mai ușor să mergi pe lună și pe Marte
decât să circuli în Dallas.
Deci, v-a plăcut la Encounter?
Da.
V-ați ținut de zece-zece?
- Păi, încercăm. - Da.
- E minunat!
- Asta... Nu e minunat? - E minunat, da.
Da.
Candy, am auzit că tu și Sherry Cleckler
vă gândiți la o...
redescoperire personală, un fel de "redescoperă-te".
- Am auzit bine? - Da.
Și ce presupune asta?
Ei bine, Sherry și eu începem o afacere cu amenajări interioare.
Și încă urmez cursul de scriere creativă.
De fapt, chiar trec la nivel de avansați.
Asta e minunat.
"Some kind of wonderful".
Știi,
uneori cel mai bun mod de a te redescoperi este să...
privești în sufletul tău.
Adânc în suflet.
Are noimă ce spui.
Cu toții avem lucruri îngropate adânc în suflet,
lucruri de care nu știam.
Da.
Minunat.
Dumnezeule, cred că simțeai că mori în sinea ta.
- Un pic, dar eram mai mult plictisită. - Plictisită?
La o cină între cupluri, cu amantul tău, soția lui și soțul tău?
Nu mai este amantul meu.
Și știi care e partea cea mai bună?
M-am plictisit de el, de Allan.
M-am gândit că va fi greu să-l văd sau că o să mă copleșească sentimentele,
dar, nimic, s-a terminat.
Și Betty mi-e tare dragă, dar e puțin ciudată.
Abia acum ți-ai dat seama?
Dar e și drăguță. Știi, e ciudată pentru că așa e ea,
nu pentru că e răutăcioasă sau lipsită de afecțiune.
Și-ți mai spun ceva!
E mult mai interesantă decât Allan.
De ce trebuie să meargă la un lac ca să studieze Biblia?
Putea s-o studieze și aici.
Da.
Da, avem o mulțime de Biblii.
Poate că, de fapt, merge la pescuit.
Nu. Sigur studiază.
Mama voastră dedică timp
pentru a-și consolida devotamentul față de Mântuitorul Isus Hristos.
Și sunt foarte mândru de ea.
Și voi ar trebui să fiți mândri de ea.
- Da. - Da.
În regulă, e timpul să ne rugăm, bine?
- Putem vorbi după aceea? - Da, poți vorbi după.
Acum mă duc la culcare,
mă rog Domnului să-mi ocrotească sufletul.
Și, dacă mor înainte să mă trezesc,
mă rog la Dumnezeu sufletul să-mi ia.
CU DRAGOSTE, ALLAN
- Bună, Pat. - Bună, putem vorbi o clipă?
Este important.
Sigur.
Și le lași să se usuce.
- Îmi cer scuze! - Bună.
E în regulă.
Deci...
Am găsit o scrisoare de dragoste
de la Allan Gore pentru Candy.
Căutam o scrisoare pe care mi-a scris-o după ce ne-am căsătorit
și am dat peste altă scrisoare.
Trebuie să știu ceva. Știu că ție ți-ar spune.
S-a terminat?
- Pat... - S-a terminat?
S-a terminat și nu se va mai întâmpla.
A fost ceva trecător și, sincer, mai mult prietenie decât altceva.
A fost doar...
A fost doar o fază prin care a trecut Candy.
Am fost de curând la ei acasă,
la familia Gore, toți patru...
Mi-a spus și știi ce a zis?
Că faza bună la seara aia a fost că n-a simțit nimic pentru Alan.
Că e un capitol încheiat.
Pat,
te iubește cu adevărat.
Candy este o mamă bună,
o soție bună și o prietenă care ți-e alături.
A făcut o greșeală.
Și a fost ceva pasager care n-a însemnat nimic.
Și s-a terminat complet?
S-a terminat de mult timp.
Vreau să vorbesc cu Candy cum cred eu.
Nu vreau să-i spui că am vorbit cu tine.
- Promite-mi că pot vorbi cu ea primul! - Promit.
Promit!
- E cineva? - Mami!
Bună!
- Bună, puiule! - Bună, mami!
Bună.
Doamne, ai crescut!
Credeam că avem o înțelegere, să nu crești cât sunt plecată.
- Bună! - Bună, mami!
- Bună. - A fost bună excursia?
Da.
- Da, am învățat multe. - Am făcut un șarpe.
Sper să nu aud că și tu ai crescut, domnișoară!
Alo?
Eu sunt.
Nu-ți schimba expresia feței!
Cum?
Pat a găsit scrisoarea lui Allan.
Cum așa?
A găsit una din scrisorile lui Allan.
A venit la coafor azi-dimineață ca să se asigure că s-a terminat.
Și m-a pus să promit că nu-ți spun că știe.
Deci, iată-mă, nespunându-ți că știe.
Te sun mai târziu, bine?
Bine. Îmi pare rău.
Bine. Pa!
E totul în regulă?
Da, da, e bine.
Ar trebui să încep să pregătesc cina.
Și, de vreme ce am fost plecată, copiii aleg ce mâncăm.
- Chef Boyardee! - Chef Boyardee!
Rețeta mea cea mai bună, chiar din conservă!
Mâna sus dacă iubiți Chef Boyardee.
Eu!
Chef Boyardee vine de la Chef Boiardi.
Haide, Yeller! Haide, băiete!
Știi că Arliss toarnă niște gogoși mari cât el.
Travis, lasă-l să-și spună poveștile cum vrea el!
Dar, mamă, tocmai am văzut câinele auriu prinzând peștele!
Arliss e doar un băiețel cu imaginație bogată.
Nu strică să-l lăsăm să și-o folosească.
Mai ținem mult câinele auriu
și Arliss va fi cel mai mare mincinos din Texas.
Știu că te-am dezamăgit.
Am încercat să scriu ce simt într-o scrisoare.
O să mă duc la parter până citești.
Vino jos când consideri de cuviință.
Coace biscuiții maronii
Singurul cântec cântat vreodată E despre varza fiartă
- Zi-le, Tom! - Nu.
Tipul nu are chef să o ia, doar ține piept ca un american...
Sunt de acord. Complet de acord...
Ai citit cartea, nu? Ai citit cartea?
- Da, am citit-o. - Deci, ai citit cartea...
Îmi este atât de rușine!
Nu vreau să vă rănesc, pe tine sau pe copii.
Știu.
Poate am putea să evadăm împreună.
În South Padre Island puțin timp.
Doar noi doi.
Ar putea fi ca o a doua lună de miere.
Ar fi frumos.
Cred că veți fi de acord că a meritat cheltuiala suplimentară.
Cele mai frumoase perne roșu-trandafiriu din câte am văzut, Ron!
Chiar lasă o impresie puternică.
Vom avea cele mai bune bănci din ținut.
Ar fi bine să găsim oameni care să le umple.
Poate ar trebui s-o invităm pe Jackie Ponder să țină o slujbă.
Asta ar umple scaunele, nu-i așa?
Cred că ești cam sensibil, Ron.
Nu, nu sunt.
Voi...
E sensibil în privința numărului scăzut de participanți la slujbe.
Poate dacă atragem înapoi familiile Gore și Garlington...
Sunteți prieteni cu familia Gore, nu?
Nu cine știe ce, copiii se joacă împreună.
Tu și Allan lucrați în același domeniu.
Nu e nevoie de familia Gore.
Pryor a rămas azi în stare critică, dar stabilă,
la Spitalul Sherman Oaks Community din California.
VINERI, 13 IUNIE 1980
...operația de îndepărtare a pielii arse ar putea începe marți,
urmată la trei-patru zile de grefă de piele.
Pe bune, Pat, putem să nu ne uităm la asta?
- Cică se ocupa de droguri. Cocaină... - Ce...
Chiar și așa, azi e sărbătoare.
Nu trebuie să ascultăm discuții despre comedianți care-și dau foc.
Tată, mi-ai luat tu marioneta-elefant?
De ce aș face asta?
Nu-l găsesc și Arca lui Noe trebuie să aibă un elefant.
Îl găsim, scumpule. Poți, te rog, să-ți mănânci cerealele?
Și un tricou mai curat ar fi grozav.
Poate să cheme cineva fetele?
De ce ai vocea asta?
- Jenny, Alisa, la masă! - Ce voce?
- Vocea ta stresată. - Venim!
E vocea "o tonă de chestii pe cap".
E absolvirea Taberei Biblice, am parabola de făcut,
teatrul de păpuși
și apoi am cinci drumuri de făcut în cinci orașe.
Să nu îndrăznești!
"Trei copaci"?
- Cum? - Pilda ta. Alegi "Trei copaci"?
Da, crezi că nu ar trebui?
Nu, dar este preferata mea.
Copiii o vor adora.
Mamă, poate să vină Alisa cu noi la film diseară?
Nu știu, scumpo, mamei Alisei nu i-a plăcut că am luat-o la Grease.
Dar ei îi place Războiul stelelor.
Nu s-ar supăra.
Ar vrea să merg.
Drăguțo, asta a fost cea mai adorabilă minciunică,
dar, dacă e-n regulă cu mama ta, ne-am bucura să vii cu noi.
Pat, sigur nu poți face teatrul de păpuși?
Pentru că am văzut repetiția și va ieși grozav.
- Mi-aș dori eu. - Bine.
Sper că asta o să-ți fie învățătură de minte.
Nu poți trece pe acasă?
Am zborul la 16:00, dragă. Cu traficul de vineri,
cred că trebuie să plec spre aeroport.
E mai bine să plec direct de la birou.
Doar două zile, dragă, două zile.
Da, două zile pot trece mai repede pentru unii decât pentru alții.
Apoi vin acasă și facem bagajele pentru Elveția.
Și o să ne distrăm de minune.
Mi-a întârziat cam două săptămâni.
Și nu pot să am grijă de încă un copil, o să cedez.
Nu vreau să fiu iar însărcinată.
- Dragă, nu există niciun motiv... - Nu, te rog, nu!
Nu te ocupa să-mi treacă, te implor. Doar...
fii alături de mine!
Dragă, sunt. Sunt alături de tine.
Dacă ești însărcinată,
o să-i dăm de cap. O scoatem la capăt orice ar fi, nu?
Putem face asta.
Putem.
Vrei să-i spui "pa"?
Pa, tati! Pa-pa, tati!
Pa, tati.
"Odată ca niciodată, erau trei copaci pe un deal.
Cel mai mare copac spunea celorlalți:
«Când voi fi mare, vreau să fiu un vapor mare.
Cel mai mare vas de croazieră din lume.»
Într-o zi, niște tăietori de lemne au venit pe deal la cei trei copaci
și unul s-a uitat la cel mai mare copac și a zis:
«Copacul ăsta pare că va fi o barcă de pescuit pe cinste.»
Și copacul mare a plâns și a tot plâns,
dar tăietorii de lemne tot l-au tăiat.
Și el a devenit chiar barca pe care Petru a folosit-o drept altar
pentru a răspândi vestea bună."
Nu-i așa că ne distrăm?
- Da! - Așa e.
Stai să te ajut! Să aduc niște Kool-Aid.
O să fie o zi caniculară, așa-i?
Doamne, nu-mi doresc decât să zac cu picioarele-n sus.
Apuci vreodată, Candy?
Azi sigur nu!
Copiii vor să mergem la Războiul stelelor.
Și Jenny vrea ca Alisa să rămână iar peste noapte, ceea ce e-n regulă,
dar Alisa are înot astăzi
și înseamnă că trebuie să merg în Wiley ca să-i iau costumul de baie.
Cred că, dacă plec la timp, pot trece pe la Target, ca să iau
felicitare de Ziua Tatălui pentru Pat.
- Du-te! - Ce...
Du-te, mă descurc aici și ar fi bine s-o iei din loc
ca să ajungi la teatrul de păpuși.
Nu pot lipsi. Ian a făcut elefantul.
Șterge-o!
- S-o ascultați pe dra Barbara, bine? - Bine, mami. Pa!
Bună.
Candy!
- Bună. - Am rezolvat cu casetofonul.
Bine, mă întorc imediat.
Trebuie să dau o fugă la Betty Gore și la Target.
- Am înțeles. Pa! - Pe curând!
Candy!
Scuze, de ce să mai sun când pot da buzna, nu?
Sper că nu te-am deranjat.
Nu, tocmai am adormit bebelușul și mi-am pus o cafea,
mă pregătesc să mă uit puțin la Phil Donahue.
Sună minunat.
- Haide, poftește! - Bine.
Nu stau mult, Arca lui Noe ridică ancora cât de curând.
Am venit pentru că vedem Războiul stelelor diseară
și Alisa vrea să-l vadă,
iar Jenny e disperată să o ia cu noi.
Și am spus că sunt de acord dacă și tu ești de acord.
Ar însemna să mai stea la noi încă o noapte.
Și o duc cu plăcere la înot ca să te scutesc de un drum.
Sigur, e în regulă pentru mine.
Păi, mă gândeam că vei fi de acord
și am venit de la Școala Biblică să-i iau costumul.
- Sigur nu ai timp de o cafea? - Nu, mulțumesc.
Nu uita, nu-i place să-și bage fața în apă. Alisei.
Dacă-și bagă fața-n apă,
dă-i pastile mentolate.
- E recompensa stabilită de noi. - Bine.
Bine.
Sunt foarte ocupată cu pregătirile de călătorie.
Elveția, am auzit.
Kansas mai întâi.
Trecem pe la ai mei, să lăsăm copiii și cățeii, apoi...
- Cățeii? - Da.
Avem unul nou, un pui de șase luni. E chiar acolo.
Dumnezeule! Cum îl cheamă?
Chito.
Chito! Doamne, te cheamă Chito.
Alisa nu suportă să-l lase singur.
Păi, înțeleg de ce.
Cât poți fi de dulce!
Ești un băiat bun! Da, ești!
Haide! Ia loc o clipă!
Bine.
- Dumnezeule! - Bine, afară! Afară, băiete! Bravo!
- Nimic? - Nu, mulțumesc.
Ei bine...
Va fi o zi caniculară.
Caniculară, da.
Era să uit! Eu și Sherry ne-am înregistrat.
Strângem proiecte pentru toamnă,
deci, dacă ai nevoie de pus tapet sau zugrăvit, uite o carte de vizită.
Covergirls.
Ce drăguț!
E palpitant.
O s-o cam iau din loc.
Sper să trec pe la Target, să iau o felicitare de Ziua Tatălui pentru Pat.
- Deci, să iau costumul Alisei... - Candy!
Ai o aventură cu Allan?
Nu!
Nu, desigur că nu.
Dar ai avut.
Nu?
Nu-i așa?
Da.
Dar a fost cu mult timp în urmă.
Ți-a spus Allan?
Bine, stai o clipă!
Betty?
Betty!
Subtitrarea: Karina Han