„NUOSTABŪS ASMENINIAI PRODUKTAI“
Sveikučiai. Aš atnešu šypsenas.
PRIEŠ METUS
PAL DARBUOTOJO ANKETA
Kaip laikosi šeima, Bilai?
Tie pajodžargos ir žmogiškoji pjūklo versija? Juokauju.
Taip, žinoma.
Dėl ko gi dirbam, ar ne? Tiek plušam.
Dievaži, ne dėl manęs.
Gerai,
ką gi senasis krištolo rutulio aparatas paruošė man šiandien?
Grįžtu į Šiaurės rytus? Ten man visada sekdavosi.
- Gerai uždirbai aną mėnesį. - Ačiū.
Tai geriausias sausis per daugelį metų, bet, ei.
Iš tiesų stebina.
Kas?
Mažiausiai to noriu, Džekai.
Bet, regis, būsi negrįžtamai išbrauktas iš darbuotojų sąrašo.
Palauk.
Tu dirbi su skaičiais, Bilai.
Ką tik pasakiau tau, kad tai buvo geriausias sausis per daugelį metų.
Taip, yra skaičiai
ir yra skaičiai už tų skaičių.
Ne, dar ne.
Tokiu laiku po metų dirbsi nuostolingai.
Kas taip sako? Krūva sumautų vielučių...
Liaukis, Bilai.
Pameni, kai tavo Redžis mokėsi plaukti kompanijos iškylos metu?
Jis panyra...
Sprendimas remiasi Procesoriaus logika, Džekai. Niekaip neišsisuksi.
Toks mano darbas! Ar ne?
Kaip procesorius žino, kas sugeba parduoti, kas ne,
jei jis nepasiduoda įkalbinėjimams?
Paaiškink man.
Artėja svarbios dienos. Aš, asmeniškai, turiu didelių planų.
Tau tai bus į naudą. Iškart išlipsi iš duobės.
Ne, moku dirbti šį darbą. Trisdešimt metų.
Tai visas gyvenimas, praleistas ant svetimų slenksčių.
Moku dirbti šį darbą. Tu nori, kad aš pardavinėčiau! Po perkūnais, Bilai!
Aš dirbu gatvėse. Mačiau, kaip gyvenimas sužlugdo žmones.
Matau dėmėtas sofas.
Matau pavargusias akis, žvelgiančias į mane nuo metalo laužo krūvos,
ieškančias to, kuris pasakytų, kad viskas bus gerai.
Ir aš tą padarau. Padarau pardavinėdamas „VegiDice“.
Pardavinėdamas „PermPerfect“
ar bet kurį kitą šlamštą, kurį įduodi man į rankas.
Ir taip gelbsčiu žmones, Bilai.
Moku dirbti šį darbą. Jis gelbsti gyvybes!
Štai koks tas darbas.
Ir jis išgelbės tave taip pat...
tiesa?
Išsiųsi mane dirbti, žinodamas, kad pasielgei teisingai. Tiesa?
VIDIKONAS
JUNGIAMA...
Sveikutis, Džekai. Vėl viską pardavei iki pietų?
Na,
metas iškeliauti, Širle.
Atversti kitą lapą.
Atversti kitą lapą?
Žinai, turiu šeimą, kurios beveik nemačiau 20 metų.
Turbūt apie tai nekalbėjom.
Prabėgo daug laiko, visada maniau, kad grįšiu namo...
ne tuščiomis.
Kur tu dabar, Džekai?
Gyvenimas kelyje greit bėga.
Ką sakei?
Prašom laikyti rankas plovimo zonoje.
Dar nesu matęs, kad tas sumautas aparatas būtų taip susimovęs.
Tai bent pavojingas daiktas. Išsaugojau jį kaip įkaltį.
Mano galva, kažkas skolingas jums naują.
Mačiau, kad sumirksėjot. Ačiū Dievui. Jūs vis dar su mumis.
Tai aš ištraukiau jus iš tos velnio kriauklės.
Henris Meisonas. Bet galit kreiptis ir senu geru Henko vardu.
Niekad negalvojau, kad sugebėsiu išgelbėti gyvybę
ir nenumaniau, kad bus taip malonu.
Esu jums dėkingas, pone.
Nežinau, kaip jūsų galva atsidūrė vandenyje,
bet mums visiems nutinka nelaimių.
Svarbiausia, kad tai nepasikartotų.
Ačiū.
Nuplėšiau volelius nuo tos bjaurybės, kad jus ištraukčiau.
Ji atsiėmė.
Turbūt aš irgi, nes mane atleido už kompanijos įrangos gadinimą.
- Ne... Jūs... - Niekšai.
Prikąskit liežuvį. Žinau, ką ruošiatės pasakyti.
Gerai, mes, Meisonai, esam susidūrę su sunkumais, bet visada išgyvenam.
Aišku? Tam ir skirtos papildomos skylutės dirže.
Koks jis šįvakar gražus.
Visada norėjau ten nuvykti.
Ir aš, pone. Tai bent svajonė, tiesa?
Mano seniokas sakydavo: „Nėra tokio, kuris nesvajotų.“
Dabar atrodo, kad jis buvo išminčius.
Pardavėjas.
- Henkai Meisonai, čia tu? - Džekai!
Vaje, kaip gera tave matyti.
Aš jau bijojau, kad taip ir neprisiminsi.
Ne.
Liaukis, kas per žmogus būčiau, jei pamirščiau tave?
- Kaip laikeisi visą šį laiką? - Žinai, negaliu skųstis.
Ponas Volteris toks malonus, kad leido mums įsikurti savo žemėje.
Bent jau malonėjo leisti, kai parodžiau jam šitą su tavo parašu.
Savo sutartį. Sklypas A-1. Štai jis.
Turiu jau senokai. Saugojau, gal...
Taip.
Man gėda pasakyti, bet jūsų skrydis buvo truputį atidėtas.
Jums turėjo paskambinti.
- Bet... - Gal pražiopsojom skambutį.
Žinai, mes gyvenome furgone po to, kai mane atleido.
Taip.
Žinai, mūsų būstų kainos vis kyla.
Jei sugalvotum parduoti, gaučiau tau tiek, kad užtektų visam gyvenimui.
Ne, pone.
Tu man padovanojai šitą dovaną.
Šita svajonė padėjo mums įveikti gyvenimo audras.
Kas čia tokio palaukt dar truputį?
Puikus požiūris, bičiuli.
Tuoj pat pradėsiu rūpintis, kad jus kuo greičiau išskraidintų.
Aš tau amžinai skolingas.
O mes - tau, Džekai.
Šūdas.
Atsiprašau dėl šito, Voltai.
Nepanašu, kad jie ruoštųsi išvažiuoti.
Mūsų įmonė skraidina su partneriu iš Vista Parko.
Turbūt per klaidą nurodžiau tavo adresą,
sudarinėjau sutartį paskubomis.
Gal gali duoti jam dar kelias dienas?
Aš viską sutvarkysiu, pasirūpinsiu, kad tau būtų atlyginta.
Įsitraukei į mėnulio žaidimą? Visai kaip tėvukas.
Šiek tiek kitaip. Aš užsiimu nekilnojamuoju turtu.
Žinai... Aną vakarą mačiau raketą.
Pamaniau, gal ji pakilo iš šitos pusės.
Nebūtų sudėtinga parūpinti tau darbo skraidinant mūsų klientus.
Niekaip. Viską uždariau, kai...
Noriu tau kai ką parodyti. Eime.
Labas rytas, vaiki.
Labas rytas. Džeko dar nėra?
- Regis, grieži ant jo dantį. - Jis tik...
Jis visada žmonėms sako tai, ką jie nori girdėti.
Žinai, tu jam patinki, vaiki.
Matau, kad jis išties tavimi rūpinasi.
Taip.
Kiek jis daugiausiai pardavė per savaitę? Rekordas - jo, ar ne?
Devynis. Tris A-Pleksus.
Gerai. Po susitikimo su golfo vyrukais, pardaviau šešis.
Jie man kartojo, kad buvo tokie pat, kaip aš, prieš savo pirmąjį milijoną.
Tai reiškia, kad turiu visą dieną parduoti dar keturis, jei noriu aplenkt Džeką.
Pamatęs tokį nusiteikimą, jis panorės dažniau tave užknisti.
Abrikosas, kurį senoliai vadino atleidimo vaisiumi,
kai atleidžiama į protą grįžusiems ir apgailestaujantiems pamišėliams,
plušantiems iš peties dėl bendro stabilumo.
- Gan gerai atrodai. - Atrodau normaliai, Širle,
bet supratau, kad tai svarbiau nei gerai.
Kartais.
Labas rytas, ponia. Čia Džojus Šorteris iš „Braitsaido būstų mėnulyje“.
Ką tik ant mano stalo atsidūrė naujas pasiūlymas,
kurį norėčiau aptarti su jumis, jei turite laiko.
Stengiuosi čia dažnai negrįžti.
Aš tave įveikiau.
Vengiau šios vietos 40 metų.
Tavo tėvukas buvo genijus.
Taip, girdėjau.
Bet jam nerūpėjo, kad geriau jį pažinčiau.
Tėvai ir sūnūs.
Jei manęs paklaustum, jis buvo sukurtas ne tam, kad veiktų.
Ir aš taip galvodavau.
Žinai, prieš kurį laiką atsidūriau duobėje,
ir visąlaik girdėjau jo balsą, sakantį:
„Nėra tokio, kuris nesvajotų.“
Taip. Tas posakis.
Taip, prisiminęs jį vėl atsistojau ant kojų, todėl tikriausiai...
esu jam skolingas daugiau, nei norisi pripažinti.
Ar jis tau pasakojo apie mūsų sukurtą požeminę jėgainę?
Mėnulyje temperatūra pakinta 260 laipsnių per dieną.
Taigi, jei ją pažabotume,
turėtume užtektinai energijos visai sumautai kasinėjimo operacijai.
Jis nusipirko tiek žemės, kad būtų galėjęs sukurti visą bendruomenę.
Niekad apie tai nepagalvojau,
bet gal turėtum pasakyti tiems NT žmonėms, su kuriais dirbi.
Taip. Jie žino.
Džekai.
Gal tau sunku bus tai matyti, bet tądien, kai tai nutiko,
nuo pakilimo tako nuėmiau viską, ką galėjau.
Nors ir kaip beprotiškai skambėtų,
jei tavo tėtis kur nors ir yra, jis ten.
Muzika negali nutilti, Širle.
O tai reiškia?
Šitie dalykai dabar yra kažko verti.
Jei nustosim pardavinėti, visi puls į paniką, ir verslas žlugs.
Toliau šypsosimės, pardavinėsime,
ir uždirbsime pakankamai, kad viską ištaisytume.
- Turi galvoje, grąžintume pinigus? - Žinoma.
- Kas grąžins pinigus naujiems klientams? - Rasim dar naujesnių...
- Tai ne sprendimas, Džekai. - Bet išlošim laiko sprendimui surasti.
Klube pardavėme daug,
nė vienas iš pirkėjų nenori išskrist greitu laiku.
Vieną dieną gali panorėti.
O jei Dženkinsas turėjo didelių planų, gal net pradėjo juos įgyvendint?
O jeigu jis tik nebaigė to, ką pradėjo?
Labiau tikėtina, kad jis visus tiesiog apiplėšė.
Imk.
Šimtas keturiasdešimt trys?
Parduodam 143 būstus, grąžinam visiems pinigus ir viskas baigta.
Tai tu man padėsi?
Muzika negali nutilti.
Aš pagalvojau.
Ta turtinga dama klube, kuri su tavimi flirtavo?
Parduokim jai viską, ką turim.
Visai neblogai, Širle.
Vienas čekis. Būsim laisvi ir neskolingi. Jai tai tik kišenpinigiai.
Manai, mums pavyktų?
Tu ne toks ir prastas melagis.
Tikriausiai.
Sveiki, svety. Galiu padėti jus pervežti?
Ačiū, kad atėjote, ponia.
„Apsitrašau“. Per anksti nutraukiau tyrimą.
Atsiprašau.
Maniau, turėjote juos sunaikinti.
Tarkime, kad jie iškrito iš padėklo ir...
nebuvo „sėknimgai“ sugrąžinti atgal.
„Braitsaidas“.
Džojau, kokia dangiška staigmena! Nesakyk, kad manęs neprisimeni.
Aišku, prisimenu, ponia Bilings.
Ar tavo bosas yra?
Ne, visą dieną jo nemačiau, bet galiu perduoti, kad skambinot.
Žinai, ištisus mėnesius maldavau Džeko,
kad vieną iš jūsų atsiųstų į šitą kalėjimą, į kurį jis mane ištrėmė.
Žmonės čia labai turtingi.
Nejaugi?
Gaila palikti tokius pinigus, gulinčius ant stalo. Bet, žinai,
berniukai nenori būti skolingi motinoms,
nes jie joms skolingi už viską, velniai rautų.
Žinot, galėčiau šiandien atvažiuoti, jei manot, kad verta.
Kokia puiki mintis.
Džekui gal geriau neužsimink.
Taip, galiu nesiskelbti.
Kas čia skambino?
Nepavyko parduoti pietų pusėje.
Turi naujų kontaktų? Turiu kelis iš klubo, galėčiau tau duoti.
Taip, man nereikia tavo pagalbos.
Aiškiau nebūna.
Klausyk.
Neleisk, kad pagieža tau trukdytų.
Netrukdys.
Noriu, kad tai pamirštume.
Ir kadangi tau pastaruoju metu gerai sekasi, aš...
Pasikalbėjau su Dženkinsu
dėl paaukštinimo į vyresniuosius pardavimo partnerius.
Teko truputį pasistengti,
bet noriu, kad žinotum, koks esi čia svarbus,
o papildomi pinigai irgi nepamaišys.
Gal geriau tegul mane paaukština, kai to nusipelnysiu,
o ne dėl to, kad tave graužia sąžinė?
Man išmaldos nereikia.
Gerai, tai ne išmalda.
Klausyk. Dabar kalba bosas, o tu klausai. Aišku?
Tau tai bus į gera. Galėtum parodyti šiek tiek dėkingumo.
Turiu daug darbo, todėl susitiksim vėliau.
Gerai. Taip. Prigriebk juos! Ar ne?
Žinai, kelios dovanėlės iš po prekystalio
visada viską pataiso.
Taip. Žinai, galėjai tiesiog atsiprašyti.
Ar tu ir vėl sėdi susiėmęs galvą rankomis?
Tiesiog dvyniai turėtų turėti tėtį, kuris yra vyresnysis pardavimo partneris.
Gerai. Atidaryk duris arba
pasisiosiu ant kilimo dabar pat!
Gerai. Turiu tau kai ką pasakyti, Herbi, ir manau, kad tai padės.
Pasirodo, nesu tokia nėščia kaip maniau.
Ne.
Ne, ne šitaip.
Gal niekad ir nebuvau nėščia.
Noriu pasakyti, buvau tuo tikra, ir mes buvom tokie laimingi.
Bet daktaras Ergomanas manė kitaip,
ir aš supratau, kad jis teisus.
Maniau, galėtume tiesiog, supranti, viską sutvarkyt klube. Bet...
Tai... tu man pamelavai?
Ne. Tai ne melas, jei aš tuo tikėjau. Ar ne?
Ne.
Manau, formaliai tai melas.
Mes galim paverst jį tiesa, Herbi.
UŽDRAUSTA ZONA - ĮEITI DRAUDŽIAMA
Ar jums atrodo, kad šis įvažiavimas atitinka 8-30B formą?
Jėzau, ar čia ta vieta? Kur mes?
Su visa pagarba, ponia, dokumentuose rašoma, kad Džonas Bilingsas,
Džeko tėvas, yra „stiegėjas“.
O sutikrinus turtą ir „pasireigojimus“,
paaiškėja, kad Džonui priklauso
didelė ekstra-atmosferinė skrydžių bazė,
kuri po jo „nusmukimo“ ir finansinio žlugimo
buvo perduota buvusiam partneriui Volteriui Grynui, ir...
Taigi... pakilimo aikštelė priklauso jiems?
Ar Bilingsui, kuris vadovauja kompanijai? Ar jo tėčiui?
Būtent. Licencijuotos patalpos priklauso Džono Bilingso įregistruotai firmai,
kitaip tariant, Braitsaido „Korportacijai“.
Palaukit.
Ir čia - viskas, velniai rautų?
Na,
nors negalim daryt išvados, kad čia yra „viskas“,
bet čia tikrai „ta vieta“.
- Jie turi tik šitą sumautą skylę. - Taip.
Sėkmės kylant į mėnulį iš čia, ar ne?
O Dieve, viskas - paistalai.
Ei!
- Ponia? - Nulipkit!
Dabartinė prerogatyva nenumato tiesioginio kontakto.
Paskutinis perspėjimas, ponia!
Atsiknisk!
Ponia Meibern.
Mes jį pričiupom.
Jūs jį pričiupot.
Jaučiu, kad artėja „bingo“.
B-8, laimingosios ponios ir ponai.
Turiu.
Žinot, nesu tikras, ar kas nors iš čia esančių išgyventų pakilimą.
Jie to nežino.
Ši vieta kupina nevilties ir vienatvės, Džo.
G-47.
Trišė ana ten.
Praėjusiais metais neteko vyro, o praėjusį mėnesį - plaučio.
Ji bet ką nupirktų, jei jai nusišypsotum ir pagirtum šukuoseną.
Taip, aš nežinau, tiesiog atrodo truputį nesąžininga.
Tu teisus.
Koks tu padorus, rūpestingas ir nepaperkamas jaunuolis.
- I-24. - Turbūt dažnai lankai motiną.
Aš užsukdavau pas ją kone kasdien,
bet dabar sunkiau, kai turiu darbą.
Taip, ji... o aš - visiškai sąmoninga.
O Džekas kankinasi prieš užsukdamas net minutei.
B-7.
Pas mane yra.
Šito numerio dar nepasakė.
Jie netikrina. Nebent mane išduotum.
- Ne, niekada. - N-36.
- Bingo. - Bingo!
Sustabdykit traukimą. Neškit man tą sumautą šokoladinių saldainių dėžutę.
O varge.
Jie neturėjo šansų.
Gerai.
Turiu važiuoti ir pasistengti parduoti dar kelis būstus.
Ką? Priversi mane vieną valgyti saldainius?
Ne.
Ne, niekada.
Leisk tau šį tą pasakyti.
Nuoširdžiai dirbti visą dieną - ne juokas, velniai rautų, Širle.
Sveikas sugrįžęs namo, čempione.
Tu ką,
apdovanoji mane už gerą elgesį, lyg treniruotum šunį skambindama varpeliu?
Klausyk.
Aš labai už.
Leisk tau šį tą parodyti.
Pasistenk tik labai...
apsidžiaugti.
Kieno čia krepšys?
Tavo.
Mano? Kas ateis manęs dėl jo nudėti?
Tai doras amerikietiškas verslas, Edai.
Pamačiau galimybę. Pardaviau mūsų mėnulio būstą dvigubai brangiau.
Ne, negali būti. Nepardavei.
Taip, nesiginčyk su maišu pinigų, ar ne?
Jei dar norėsim ten būsto, galėsim įsigyti du.
Bet aš iš tiesų norėjau to, Širle. Mūsiškio.
Su tavim būsiu laiminga bet kur, Edai. Aš laiminga čia. Dabar.
Kam išvis reikia to mėnulio? Tiesa?
Gerai.
Ten nesu savęs pažeminęs, Širle,
nes nebuvau tikras dėl tavęs ar norėjau sudaryti geresnį sandorį.
Meilė - ne šaldyta pica, kurią gali valgyt dabar ar vėliau.
Viskas ne dėl to.
Gerai, tada tai sumautas išėjimas iš pelkės, kurioje manai, kad aš...
Ar aš taip sakiau?
Krepšys taip sako, Širle. Krepšys viską pasako.
Ne... Jėzau, Edai, aš tave myliu.
Žinai, nenustebčiau, jei tikėjaisi, kad iššvaistysiu juos,
kaip man būdinga, ir amžiams išvaduosiu tave nuo mūsų kvailų svajonių. Jėzau.
Esate ten buvusi?
Turėtum mane nudėti ir nugabenti.
Tai mano velionio vyro dovana.
Žiūrėk, Džojau...
turėtum šį tą žinoti apie Džeką.
Ir, tiesą sakant, apie visus Bilingsų vyrus.
Gerai.
Jie - nepakenčiami svajokliai. Bet nesmerk jų dėl to.
Jis tik taip temoka parodyti, kad tu jam rūpi, o tu jam tikrai rūpi.
Jis tave myli. Tik kartais jis baisiai prašauna pro šalį.
Supranti?
Nes tu irgi turbūt šiek tiek į jį panašus. Šiaip ar taip, jis...
- Dvėsk, kosmoso šiukšle! - Nesu tikras, kad galiu padėti.
Paragauk šiurkštaus tarnautojo kumščio, vienaaki Gargono čiabuvi!
Bakas.
Pone Manzeli?
Kas klausia, smalsautojau?
Tu ką, šunsnukis, prijaučiantis Gargonui?
Nekreipk dėmesio, Džo.
Turbūt kažkas vėl leido jam peržiūrėti savo serialą.
Jis ne mėnulyje?
Jei jam taip pasakytum, jis turbūt patikėtų.
Ne. Nė iš vietos, čia smegenų šifratorius!
Pone Manzeli.
Pone Manzeli!
Jis šyla.
Neutronų dujų ataka.
Užsidenk ausis ir nosį, pone Dženkinsai.
- Ponas Dženkinsas. - Man baigėsi šoviniai.
Pone Dženkinsai. Likit ant žemės, nesikelkit.
Vyresnysis partneris. Pardavimo.
Sveikas, bičiuli.
Pasidalink su manim tuo savo nepakenčiamu optimizmu, gerai?
Su Bete - blogai. Su Džojum - blogai. Su Džeku - blogai.
Mūsų dvyniai, kurių iš tiesų nėra, su jais blogiau nei tada, kai buvo.
Jėzau.
Supranti, yra skausmas, Edi.
Ir yra melas sau.
Štai toks pasaulis, trumpai tariant.
Prašyčiau čia dar vieną.
Mūsų turtingoji našlė užkibo.
- Vakarienė ir prezentacija. - Gerai.
Atėjau, kad mane įkvėptum. Jaučiuosi, lyg pataikęs į laidotuves.
Atsiprašau. Pasirūpink tuo, Džekai, prašau. 143.
Gerai. Į mėnulį.
Labas vakaras, svety.
Galiu padėti jus pervežti?
Sveikas, vaiki. Man susitikimas, aš jau... Džojau, kas?
Ką tik susitikau Baką Manzelį.
Taip. Tai bent vyrukas.
Tai bent žmogus, tiesa? Girdėjau, kad jis grįžo.
Ne, nereikia.
- Sveiki sugrįžę į „Vista Motor“ viešbutį. - Sumautas melagi.
Klausyk, nežinau, ką įsivaizduoji žinąs, Džojau.
- Bet tai - ne visa istorija. - Baik, Džekai.
Ką mes pardavinėjam, popieriaus lapus?
- Ar yra kas nors tikro? - Viskas yra tikra.
Kaip tau atrodo, kaip šiame pasaulyje
tokie kaip tu ir aš pradeda ką nors tikro?
Nemanau, kad esu panašus į tave.
Suauk, vaiki. Mes abu - nesvarbūs.
Manei, nemėginau elgtis teisingai?
Nuolankiai beldžiaus į duris, mane išjuokdavo, kur benueidavau.
Tuoj susitiksiu su investuotoja,
kuri gali viską pastatyti ant kojų pasirašiusi vieną sutartį.
- Kasdien tai tampa vis realiau. - Ką tu čia paistai, blemba?
Mes visi tavim tikėjom, Džekai.
- Aš visiems melavau. Aš... - Tu padarei, ko prašiau.
Geriau už daugumą kitų.
Tai ne melas. Taip yra sukuriamos galimybės.
Pažiūrėk į mane, vaiki.
Tai svarbiausia tavo gyvenimo pamoka.
Įsivėlimas į smulkmenas, abejonės?
Tai tave pražudys. Aš tą patyriau.
Tu tiesiog žinojai, kad aš pasimausiu.
Ar ne? Kai pirmą kartą mane sutikai,
- nes esu būtent toks nevykėlis. - Ne. Baik!
Nekalbėk taip. Aš pastatysiu visus parduotus būstus, patikėk manim.
Patikėti tavim? Stenas Dženkinsas - sumautas vėžlys.
Gerai, tyliau. Pagalvok, kas bus, jei visi sužinos.
Nori būti tuo, kuris sugriovė jų svajones?
Pradangino jų investicijas?
Atvažiuoja mūsų išsigelbėjimas.
Susipažinau su ja klube, todėl, tiesą sakant, tai tavo nuopelnas.
Turėtum tapti sumautu partneriu.
Nustok svajoti, blemba.
Išvertė Sandra Siaurodinė