Čia vėl agentas Kostopulas, pone Šorteri.
Kaip minėjau ankstesnėje žinutėje,
mums gan greitai reikės perimti visus „sujisusius įdorymus“.
Be to, mano pareiga priminti,
kad turite moralinį „įpasireigojimą“ grąžinti biuro įrašomąją įrangą
pirmai „porgai“ pasitaikius.
Jūsų apygarda jums dėkoja. Gero vakaro.
Iki rytojaus.
Tik dūmų uždanga, tiesa?
Yra šiek tiek daugiau, supranti?
Siekiam dangaus ir taip toliau.
Parodysim investuotojams ir verksniams klientams, kad mes rimtai nusiteikę.
Bėdų neliks. Kainos kils. Pinigai plauks.
Taip. Supratau.
Džekai.
Tie žmonės visada bus nelaimingi.
Vienintelis klausimas jų gyvenime: „Kas juos apiplėš pirmas?“
Skaičiai ant lentos.
Labas vakaras, svety. Gal padėti su transportu?
Linksmų švenčių. Gal dar vieną gardų gėrimą?
Ne taip ir blogai.
Taip, bet aš mėginau parodyti tau vidurinį pirštą.
Bet, prašyčiau, nemanyk, kad nesu dėkingas, jog sumokėjai už šį daiktą.
Paklausyk, ko tik judviem prireiks, gerai?
- Žiūrėk. - Gal karšto šokolado?
O rytoj gausiu daug daugiau.
Puikus oras pakilimui.
Nieko nėra geriau už giedrą dangų skrydžiui į niekur.
Tiesą sakant, man tik įdomu, kada gausim kitą įmoką už tylėjimą?
Gal...
pasakyk Širlei, kad aš vis dar laikau jus partneriais,
- kalbant apie pelną ir... - Būk geras, nereikia.
Dieve! Man stogas pavažiavo nuo mokyklinių svajonių.
Linksmų švenčių.
Tau tikriausiai reiktų eiti.
Įsivaizduok, kad moju tau atsisveikindamas.
Labas, Širle.
Džiaugiuosi, kad galėjau padėti su viskuo.
Ir darau viską, ką galiu, kad pataisyčiau santykius su Džojum po...
Žinai. Ir...
Ir nemanyk, kad nesirūpinu mūsų klientais, gerai?
Rūpinuosi visais.
Koks skirtumas, blemba, ką tu tauški?
Gal mėtinės degtinės su karštu šokoladu?
Linksmų Kalėdų.
Džo, vis dar nesulaukiau iš tavęs žinių, todėl laikysiu tai viltingu ženklu.
Rytoj gali būti paskutinė diena, kai pasimatysim prieš išsiskirdami.
Tikriausiai tu apie tai žinai daugiau už mane.
Bet, ką benuspręstum, ir kur aš beatsidurčiau,
tu - mano sūnus. Ir aš tavimi didžiuojuosi.
O tas laikas, kurį praleidom kartu...
buvo geriausias mano gyvenime.
Gan keista...
kaip viskas gali būti gerai, kai nekliudo tiesa.
Paliksiu ją čia.
Tikėkimės, niekas nepanorės jos pajudinti.
Ir tikėkimės, kad tu beveik pasirengusi grįžti pas mus.
Nesu tikra, kiek dar laiko gali laukti tie vyrai ir jų nesąmonės.
Na?
Tobulas oras pakilimui.
Keleiviai jau renkasi.
Taigi, nusileisite Lietų jūroje.
Ten juos pasitiks jūsų mėnulio komanda.
Žinoma. Nėra dėl ko nerimauti.
Žinai...
Man prireiks tavo pagalbos.
Kai įsižiebs švieselė, būsim pasiruošę.
Bet į viršų raketą išsiųsi tu.
Esi tikras?
- Vadink mane bailiu. Įstrigusiu praeity. - Ne. Gerai.
Žinai, Džekai. Jiems patiks ten, viršuje.
Tavo tėtis didžiuotųsi.
Taip, gal.
Gerai.
- Gerai. - Sumauta stebuklinga technologija.
Pabandom dar kartą.
Ką? Pažeminai mane iki popieriaus?
Kaip netikėta. Sulamdžiau puodelį.
Ieškau pono Edžio Nikolso.
Pono Edžio Nikolso.
„Džiugios naujienos.“
- Kas? - O Jėzau.
Slapstotės naktyje nesumokėję palūkanų.
Gerai. Tiesiog sutvarkykim šitą mėšlą ir baikim.
- Paleisk, blemba! - Paleisk ją.
Traukis nuo manęs!
- Sakiau, „ei“! Paleisk ją! - Verčiau pasisaugok.
Tu no...
Šūdas. Širle, aš negaliu jos sustabdyti.
Nežudyk jo, blemba!
Pasakyk rankai, kad suprastų. Pamėgink ženklų kalba.
O Dieve.
„BRAITSAIDO BŪSTAI MĖNULYJE“
JŪSŲ ŠVIESESNIS RYTOJUS... PRASIDEDA ŠIANDIEN!
Atėjai.
O Dieve, Džojau. Tik pažvelk.
- Negaliu apsakyti, kaip... - Džekai, nereikia.
Štai. Matai?
Ką aš su juo padarysiu, priklauso nuo tavęs.
Regis, labiau nuo tavęs.
Gal ir nenoriu, kad sėstum į kalėjimą,
bet negaliu leisti, kad išsiųstum ten tuos žmones.
Aišku, kad ne. Todėl ir atėjau čia to sutvarkyti.
Sek paskui mane. Bus paprasta.
Ypač su tavo pagalba.
Pone Bilingsai.
Pasirengęs įgyvendinti kelias svajones?
Žiūrint, kieno, tiesa?
Panele Selvin, mano geriausias pardavėjas Džojus Šorteris
atėjo įsitikinti, kad šiandien viskas klosis sklandžiai.
Malonu susipažinti, pone Šorteri.
Tikiuosi, įsigijote būstą ar du.
Girdėjau, kad kainos kyla.
Žinot, pamenu, kai mano tėvas įkūrė šią vietą.
Man buvo devyni ar dešimt ir...
Aš laikiau jį sumautu kvailiu dėl tokių jo svajonių.
Didelę gyvenimo dalį bergždžiai nekenčiau jo už tai, kad buvo nevykėlis...
bet gal jis tik numatė į ateitį toliau už mane.
Viskas, ko man reikėjo, buvo čia pat, jei tik būtų užtekę proto
atsimerkti ir pažiūrėti.
...bandžiau išsiaiškinti tą patį.
- Pakilo gal pusę... - Nusišneki.
Džekai. Štai kur tu.
Ateik ir pažiūrėk, kas čia per velniava, gerai?
Kas gi čia, Džekai?
Pone Bilingsai, sustabdžiau šios dienos skrydį.
- Aš jus suimu. - Ką?
Skubus areštas F.
„Pežeidus“ linijos „aršetą“ 37B4C.
Daugybė sukčiavimo atvejų.
Jūs suimtas.
- Prašau paklusti suimančiam pareigūnui. - Pala.
Kad ir prie ko šiandien prikibote, tai nesutrukdys šiems geriems žmonėms
iškeliauti į savo fantastiškus naujus gyvenimus už ketvirčio milijono mylių.
Ir, beje...
Aš skrisiu kartu, kad užtikrinčiau, jog jie būtų patenkinti.
Pakviesčiau prisijungti ir jus, bet esu tikras, esat per daug užsiėmęs
doro verslininko murkdymu purve
- be menkiausių įrodymų. - Pone Šorteri...
prašyčiau duoti „įdorymus“.
Kokio velnio žiūrit į jį?
Jis nori, kad tie žmonės būtų laimingi ne mažiau už mane.
Todėl ir jis šiandien kyla su manim.
Rūpinsimės savo keleiviais kaip savo šeima.
Pone Šorteri...
„įdorymai“?
Prašom.
Jūs pamiršote įdėti „įdorymų“ kasetę.
Jos nėra.
Jūs mane įtikinote, kad nuosprendis „nešvengiamas“.
O varge, pone. Aš atsiprašau, bet jūs ne taip supratot.
Štai prašom. Atsiprašau dėl šito, bičiuliai.
O dabar, Herbai, atidaryk sumautą pakilimo taką,
ir padėkim šiems žmonėms kuo sklandžiausiai pakilt į žvaigždes.
Ačiū, Džekai.
Smagios kelionės, Džekai.
Man visada smagu.
...laipinami keleiviai į 001 skrydį į „Braitsaidą“.
Tu šitaip smaginiesi?
Viską gadindamas kitiems?
Jau galėjome sėdėti viduje, bičiuli.
- Kaip sekasi? - Aš taip džiaugiuosi.
Lesteri!
Žinojau, kad ateisi.
Pasakyk, kad negali be manęs gyventi.
Tiesą sakant, bylai trūksta „nuksikalstamų“ faktų.
Ne.
Tiesiog eik, Lesteri.
Smagiai gyvenk su savo faktais, savo lagaminėliu ir...
sumautais faktais.
Sek paskui mane.
Kylame po 15 min.
Sveiki atvykę.
Džozefai.
- Sveiki. - Labas.
- Patarnauja žmonės. Aukšta klasė. - Taip. Labai.
- Gal žinot, ar gėrimai nemokami? - Sveikas, Sali.
- Turėtų būti nemokami. - Įsitaisykite. Sėskitės.
Tris dienas patogiai ir prabangiai keliausime į jūsų naujutėlius gyvenimus.
Džozefai, atleisi man?
Klydau dėl tavęs.
Ačiū, pone Hartūnijanai. Kelionė bus nuostabi.
VYKSTA LAIPINIMAS...
Geros kelionės, pone Meisonai. Ponia Meison.
Džiulse. Skuteri. Džeksonai. Frenke. Dė.
Ačiū.
- Gerai, einam. - Ačiū, pone Porteri.
Štai ir sulipo.
Kaip nuostabu, Herbi. Tik pagalvok, tai mūsų nuopelnas.
Herbertai Gajau Porteri. Beveik džiaugiuosi tave matydamas.
Džekas paprašė mus tai pakrauti. Tai svarbu.
Regis, tuo pasirūpinti galėčiau ir aš.
- Palauk. - Ne.
- Kas čia? - Betės manta.
Leidžiamės į tarpplanetinę kelionę siekti karjeros ir tvirtinti šeimą.
Suprantu, kad jums, atsidūrus tokioje padėtyje,
sunku matyti, kiek pasiekiau sunkiu darbu ir ambicijomis.
Ne, Herbai.
Džekas yra sukčius, o mėnulis - melagystė, aišku?
Taigi, atsižadėk kelionės, kol nenukentėjai.
Jiems niekad nepatiko matyti, kaip išskleidi sparnus, Herbi.
Tiesą sakant, liūdna.
Dieve, jie abu beviltiški.
Tokie mes niekada nebūsim.
Ne, gerai. Ne, skleisk sparnus, Herbai.
Atsidursi mėnulio kasinėjimų stovykloje,
pardavinėsi drabužius už bulvių miltelius
ir melsi, kad koks nors vienaakis kontrabandininkas parskraidintų į Žemę.
O Dieve.
Sveiki atvykę į „Braitsaiderį“.
O Dieve. Tik pažiūrėkit.
Sakau jums, dėl tokių dienų kaip šiandien verta dirbti mano darbą.
Ir aš galiu pasidalinti tuo su jumis, mielieji bičiuliai.
Vyksta paskutinieji pasirengimo kilimui etapai,
todėl, jei susirastumėte
savo V63 vidinės atmosferos saugos liemenes dabar pat,
būčiau dėkingas.
Reikia V63.
Aš neturiu liemenės.
Niekas nieko nesakė apie liemenę.
Ir aš neturiu. Mums reikia liemenių?
Ketinote išskraidinti mus be jų?
Ne, ponia.
Viskas gerai. Tai tik nurodymas.
Atsargumo dėlei. Tai...
Herbai, štai kur tu. Kaip tik tas žmogus, kurį norėjom pamatyti.
Žinoma.
Esu tikras, kad nebūtum to pamiršęs, Herbai,
bet šie žmonės neranda savo V63 liemenių.
Regis, turime bėdą.
Ne. Tik nesakyk, kad pamiršai, Herbai.
Aš tau padėsiu.
Vaje. Tai... Kokia gėda.
Bet man teks jus visus išlaipinti.
Nusileiskit į įrangos salę, ten jus pamatuos ir paruoš, gerai?
- Ką? Turime išlipti? - O varge.
Negalim pakilti, kol jūsų visų neaprūpinsim, pone.
Ne mes sugalvojam kvailas taisykles, bet, varge, turim jų laikytis.
Aš nuoširdžiai visų atsiprašau.
Herbas be galo atsiprašo dėl nepatogumų,
bet už viską atsakingas esu aš.
Aš esu bosas. Aš atsiprašau.
Viskas gerai.
Ačiū, jaunuoli.
- Bent kas nors mumis rūpinasi. - Nagi, išlipkite.
Paprašysime Skrydžių valdymo centrą atidėti paleidimą.
- Herbai, tu vadovauji, ar ne? - Taip. Daugiau tavęs nenuvilsiu, Džekai.
Gerai, kur jie iš tikrųjų keliauja?
Niekur...
AVARINIS IŠJUNGIMAS
...kol kas.
Bet kai pakelsime tą raketą, naujausi investuotojai duos mums
tiek pinigų, kad užteks pastatyti nuostabius sumautus namus jiems visiems!
Ir dėl to, man atrodo, verta praleisti kelias minutes sugedusiame lifte!
Nagi. Tu būtent to ir norėjai,
niekad nebūčiau išdrįsęs to išmėginti be tavęs.
Taip, turbūt daug nuveikėme netrukdomi tiesos.
Nevaidink, kad vis dar bijai. Tik ne po to, ką iškrėtei.
Ką aš čia veikiu?
Sveiki?
Džekai! Stok!
- Gera jus matyti, bičiuliai. - Negali šitaip elgtis, blemba.
- Ten Herbas. Ir visi... - Palaukit.
Ne vienas manimi abejojo,
bet maniau, kad tu protingesnė, Širle.
Žiūrėkit. Visi ten.
Jie kaltina liftą už tai, kad pražiopsojo kelionę.
Investuotojai norėjo pakilimo, jie jį gaus.
Bet
jei norite jį sustabdyti, kaip ir sakiau, mes visi - partneriai.
Jie ten, bet ničnieko nežino?
Pasakysime jiems, kad kilo mechaninių kliūčių.
Atidėsime pakilimą keliems mėnesiams.
Man ne visada sekasi, bet šįkart viskas atrodo neblogai, Širle.
Eik ir padaryk tai.
Atsiprašau, kad priverčiau laukti, panele.
Ir jus visus.
Sunki diena. Tobulas oras pakilimui.
Džiaugiuosi, kad spėjai, Džekai.
Mėnulis mums nauja erdvė, p. Bilingsai, bet panelė Selvin nėra mūsų nuvylusi.
Mes tik norim pamatyti, kaip įgyvendinsite savo viziją
- laikydamiesi grafiko. - Dieve, visi jūs, vaikinai,
apsimetate tokiais racionaliais,
nors žinome, kad vos raketa pakils, investuotojų neatsiginsime.
Pažiūrėkim, kam užteks drąsos aplenkti kitus ir išpirkti mūsų verslą.
Jie visi įsivaizduoja esą tokie sumautai gudrūs
ir seka paskui bandą nuo kalvos.
Atidžiai žiūrėk, vaiki. Iš šitos damos galima daug išmokti.
Tai ką tu ten padarei, Džekai?
Pakankamai, kad jie svajotų toliau.
Darbas baigtas.
Klausyk...
Darbas baigtas.
Grįžk.
Darbas baigtas.
Darbas baigtas!
Nesek!
Tai Džekas taip su mumis pasielgė.
Jei ne jis, dabar sėdėtume raketoje.
Nekenčiu jo.
Ne, Zuikeli.
Jis - trečias geriausias mokytojas mano gyvenime.
Esu tikras, kad jis labai stengiasi mus iš čia ištraukti.
Gal malonėtum, Džojau?
Žinoma.
Džeki? Tai tavo Mari. Ji atsibudo!
- Grįžk namo dabar. Ji nori tave matyti! - Palauk, mama.
Lėčiau. Ką?
Klausyk, man nerūpi, net jei ruošiesi kolonizuoti sumautą Jupiterį.
Jei tau kas nors kada nors buvo svarbu, grįši namo, kur tau ir vieta, blemba.
Tuoj atvažiuosim, mama.
Gal atiduok jį panelei Selvin?
Viskuo, kas liko, ji turės pasirūpinti be mūsų.
Kas ta Mari?
Ji mano žmona.
Jo motina.
Šeimos nėra būtinos, žinai?
Tau puikiai seksis su tuo mygtuku.
Ar nieko?
Galiu tave nuvežti ir duoti tau laiko.
Ji norėjo matyti tave, Džekai.
Ne pirmas dalykas gyvenime, priklausantis ne nuo manęs.
Taip, bet šįkart viską išspręskime kartu.
- Tu bandai išsisukti? - Ne!
Aš tik apie tai ir galvojau pastaruosius 20 metų.
Tikiu.
Mes čia įstrigome, o Džekas neateis mūsų gelbėti.
Jei negali to pripažinti...
Pasakyk tai, Herbi. Tai jis taip su mumis pasielgė.
Pasakyk, kol nepradėjau klykti.
Gerai, tiek to.
Jis...
...taip pasielgė...
su mumis.
Nieko nebus, jei kalbėsi ne iš širdies.
Jis taip su mumis pasielgė!
Džekas taip su mumis pasielgė.
Džekas taip su mumis pasielgė!
Nagi, kaimynai.
Ištraukit mus iš čia ir pasodinkit į raketą!
- Ištraukit ir pasodinkit į raketą. Alio! - Alio!
Mes lifte!
- Čia yra vaikų! - Alio!
Padėkit mums!
Yra kas nors?
Alio?
- Gerai. - Gerai. Eime.
Gerai.
Panele...
Mertle.
Nepaisant, kur skrendi...
norėčiau tave lydėti.
Gerai.
Skriskim, pažiūrėkim, dėl ko kilo triukšmas, gerai?
Puiku.
Pažiūrėsim, dėl ko tas triukšmas, kartu.
Ir jei bus pažeidimų, būsi ten ir apie juos praneši.
O gal...
apie juos nebus „parnešta“.
Pradedamas pasiruošimas pakilimui. Sistemos paruoštos.
Mama.
- Labas. - Labas.
Aš Džojus.
Džojus...
prisimeni?
Aišku. Džojus.
Viskas gerai, jei neprisimeni.
- Atleisk. - Viskas gerai. Mama, viskas gerai.
- Aš labai atsiprašau. - Viskas gerai.
Tau tik reikia trupučio laiko, ar ne? Tik reikia trupučio laiko.
Viskas gerai, Mari.
Pasiilgau tavęs.
Tu Džekas?
Teisingai.
Džiaugiuosi, kad tu čia, Džekai.
Prieš pakilimą turiu nusičiurkšti.
O Jėzau. Šūdas!
Štai taip, mažyli.
Pirmas pakilimas su brangiu kroviniu.
Pasirūpink jais ten!
Taip, valdymas įjungtas.
Stok!
- Ne! Palauk! Nagi! - Visi raketoje!
- Jie visi - raketoje! - Kur Džekas?
Džekas išvažiavo.
Beprotysčių dabar tikrai nereikia.
Aišku, kad ne. Tuoj tapsime labai turtingi.
- Ir aš paspausiu mygtuką. - Ne...
Varikliai įjungti. Pakilimas po trisdešimties sekundžių.
Tai klasės susitikimas.
Mes jau kurį laiką susitikinėjome.
Mes buvome...
Buvome gan laimingi.
Taip, čia diena, kai gimė Džojus.
Tik pažiūrėk, koks užaugai.
Tikrai. Atrodome tokie laimingi drauge.
Žinai, mes trise laimingai pragyvenom daug metų...
ir pragyvensim dar daugiau.
Gerai. Tai gerai.
Gerai sakai, Džojau.
Užauginome nuostabų vaiką, širdele.
Gerai.
Šešiolika, penkiolika, keturiolika,
trylika, dvylika, vienuolika,
dešimt, devyni, aštuoni,
septyni, šeši, penki,
keturi, trys,
du,
vienas.
Pakilimas.
Koks grožis, velniai rautų.
Tai mūsų nuopelnas, Džojau.
Matai, mama?
Ji kyla į mėnulį.
Vieną dieną nuskrisime ten kartu.
Taip.
Dieve, taip.
Žiūrėsime, kaip kyla Žemė.
Visi rūpesčiai liks už ketvirčio milijono mylių.
Tu - savo mėnulio sode.
Mudu su Džojumi...
mėtomės reaktyviniu kamuoliu.
Kas gali būti geriau? Ar ne, širdele?
Taip. Kas gali būti geriau, ar ne?
Džekai?
Taip?
Iš tikrųjų nebuvome tokie jau laimingi...
tiesa?
Sveikučiai, pristatau šypsenas.
Išvertė Sandra Siaurodinė