Це знову агент Костополос, містере Шортер.
Як я казав у попередньому повідомленні,
усі докази, що стосуються справи, нам потрібні якомога скоріше.
Також мушу вам нагадати,
що ви зобов'язані повернути в бюро звукозаписувальне обладнання
за першої ж нагоди.
Держава вам дякує. Приємного вечора.
До завтра.
Пускаємо дим в очі.
Пшик.
Ну, не тільки.
Ми ж збираємося в космос.
Покажи інвесторам і клієнтам-скигліям, що ми настроєні серйозно.
Проблеми зникнуть, ціни злетять, гроші так і потечуть.
Так. Зрозумів.
О, Джеку.
Ці люди завжди будуть жалюгідні.
Питання лиш у тім, хто перший видурить у них гроші.
Відповідь - у нашій статистиці.
Вітаю, гостю. Допомогти вам з транспортом?
Веселих свят. Вип'єте ще чогось смачненького?
Не так і погано.
Я хотів показати середній палець.
Та, благаю, не думай, що я не вдячний за те, що ти заплатив за цю штуку.
Будь-що. Будь-що, що вам двом потрібно.
- Послухай. - Гарячого шоколаду?
Завтра в мене буде значно більше грошей.
Ідеальна погода для запуску.
Для польоту в нікуди головне - безхмарне небо.
Чесно скажу: мене цікавить лише, коли наступна виплата за мовчання.
Гей, може...
скажи Ширл, що я все ще вважаю вас партнерами
- в питаннях прибутку й... - Годі. Благаю.
Боже! Як мене бісить твоє юнацьке марення.
Веселих свят.
Тобі, певно, краще піти.
Уяви, що я махаю тобі на прощання.
Привіт, Ширл.
Радий, що зміг з усім допомогти.
І я роблю, що можу, щоб налагодити стосунки з Джо після...
Ну... Сама знаєш. І...
І не думай, що я не дбаю про наших клієнтів.
Про всіх.
Яка, зрештою, різниця, що ти зараз говориш?
Може, м'ятний шнапс з гарячим шоколадом?
Веселого Різдва!
Джо, ти мені нічого не відповів, і це вселяє надію.
Якщо завтра не побачимося, то це станеться хтозна-коли.
Мабуть, ти знаєш про це більше ніж я.
Та хай що ти вирішиш, і хай де я опинюся -
ти мій син. І я тобою пишаюся.
Час, який ми провели разом...
то був найкращий час у моєму житті.
Яка іронія...
Усе може бути просто чудово, якщо не заважає правда.
ПРИВІТ, МАЙБУТНЄ!
Залишу це тут для тебе.
Надіюся, ніхто його не прибере.
А ще надіюся, що ти от-от повернешся до нас.
Бо ці чоловіки з їхньою драмою навряд чи довго чекатимуть.
Ну, що?
Ідеальна погода для запуску.
Пасажири вже прибувають.
Ракета сяде в Море Дощів.
Твоя місячна команда зустріне пасажирів там.
Авжеж. Нема про що переживати.
Знаєш...
Мені потрібна твоя допомога.
Коли загориться лампочка - ми готові до зльоту.
Але саме ти запустиш ракету в небо.
Ти впевнений?
- Я боягуз. Застряг у минулому. - Та ні. Гаразд.
Знаєш, Джеку, їм там сподобається.
Твій тато пишався б тобою.
Так. Можливо.
Добре.
- Що ж... - Чудесна техніка, га?
Спробуймо ще раз.
Що? Понизила мене до паперу?
Несподіванка. Я розчавив стаканчик.
М-р Едді Ніколз.
«Радісні новини».
- Що? - О боже.
Тікаєте вночі, не заплативши відсотка?
Гаразд. Я зараз розрахуюся й усе.
- Відпусти мене! - Гей! Пусти її.
Прийми руки!
- Чуєш? Відпусти! - Обережніше!
Ти...
Чорт. Ширлі, я не можу її розтиснути.
Не вбивай його, чорт забирай!
Скажи так, щоб рука зрозуміла. Спробуй мовою жестів.
О боже.
ЖК «СВІТЛИЙ БІК МІСЯЦЯ»
ВАШЕ КРАЩЕ МАЙБУТНЄ ПОЧИНАЄТЬСЯ СЬОГОДНІ!
Гей!
Ти прийшов.
Боже, Джої, ти ба який ти.
- Я не можу висловити... - Не треба.
Ось. Бачиш?
Від тебе залежить, що я з цим зроблю.
Скоріше, від тебе.
Може, я й не хочу, щоб ти сів у тюрму,
та я не дам тобі відправити людей на Місяць.
Авжеж я їх не відправлю. Я тут, щоб цьому запобігти.
Підігруй мені. Це буде легко.
Особливо з твоєю допомогою.
Містере Біллінґс.
Готові здійснити мрії людей?
Залежить від того, чиї саме.
Міс Селлвін, це мій найкращий продавець Джої Шортер.
Прийшов переконатися, що все пройде, як слід.
Рада знайомству, містере Шортер.
Надіюся, ви й собі купили там квартиру.
Я чула, що ціни ростуть.
Я пам'ятаю, як мій батько побудував цей майданчик.
Мені було дев'ять чи десять...
І я вважав його дурнем за його мрії.
Я довго ненавидів його за те, що він був невдахою, та...
може, він грав у довшу гру, ніж я тоді розумів.
Усе було прямо в мене перед носом, треба було лише
розплющити очі й уважно подивитися.
...намагаємося це з'ясувати.
- Очманілий... - Ти брешеш.
Ось де ти, Джеку.
Іди розберися, що тут діється.
Що тут сталося, Джеку?
Містере Біллінґс, я тимчасово заборонив сьогоднішній виліт.
- Я вас заарештовую. - Що?
Невідкладний арешт.
Арешт для перевірки згідно зі статтею 37B4C.
Численні випадки шахрайства.
Вас заарештовано.
- Ідіть з офіцером, що проводить арешт. - Зачекайте.
До чого б ви не причепилися сьогодні, це не завадить цим добрим людям
полетіти до фантастичного нового життя за чотириста тисяч кілометрів.
І, до речі...
я сам лечу з ними, щоб переконатися, що вони всім задоволені.
Я б і вас запросив, та, думаю, ви надто зайняті
паплюженням імен чесних бізнесменів
- без жодних доказів. - Містере Шортер...
прошу, надайте докази.
Гей, якого біса ви дивитеся на нього?
Він бажає цим людям щастя так само, як і я.
Тому й він летить сьогодні зі мною.
Ми будемо піклуватися про пасажирів, як про рідних.
Містере Шортер...
докази?
Ось.
Ви не долучили плівку з доказами.
А її нема.
Ви переконали мене, що маєте все, щоб його визнали винним.
Вибачте, сер. Ви неправильно мене зрозуміли.
От бачите. Даруйте за непорозуміння, народ.
А тепер, Гербе, відкривай вхід у ракету.
Відправимо цих добрих людей у приємний космічний політ.
Дякую, Джеку.
Приємної подорожі, Джеку.
Як завжди.
...починається посадка на рейс 001 до «Світлого боку».
Ви так розважаєтеся?
Псуєте все для всіх?
Якби не ви, ми б уже сиділи на місцях.
- Привіт. Як справи? - Я дуже радий.
Лестере!
Я знала, що ви прийдете.
Скажіть мені, що не можете жити без мене.
На жаль, у цій справі бракує інкримінуючих доказів.
Ні. О, ні.
Краще йдіть звідси, Лестере.
Приємного вам життя з вашими фактами й портфелем і...
чортовими фактами!
За мною.
До старту 15 хвилин.
Вітаємо на борту.
Джозефе.
- Вітаємо. - Гей.
- Нас обслуговують люди. Високий клас. - Так. Дуже.
- А випивка безкоштовна? - Вітаю, Сале.
- Має бути. - Влаштовуйтеся. Займайте місця.
Попереду три дні комфорту й шику в дорозі до нового життя.
Джозефе, пробач мені.
Я помилявся щодо тебе.
Дякую, м-ре Гартуніан. Це буде прекрасна подорож.
ІДЕ ПОСАДКА...
Приємної подорожі, м-ре і місіс Мейсон.
Джулс. Скутер. Джексон. Френкі. Ді.
Дякую.
- Ходімо. - Дякую, містере Портер.
Вони сідають.
Це прекрасно, Гербі. Це стало можливо завдяки нам.
Герберте Ґею Портере. Майже радий тебе бачити.
Джек сказав повантажити оце. Це важливо.
О, думаю, я впораюся.
- Зачекай! - Ні.
- Що це? - Ручна поклажа Бетті.
Ми вирушаємо в сімейну космічну подорож, яка сприятиме кар'єрі.
Я розумію, вам, у ваших обставинах,
важко бачити результат важкої роботи й прагнень.
Ні, Гербе.
Джек - шахрай. Місяць - обман.
Відмовся від подорожі, бо постраждаєш.
Їм ніколи не подобалося, коли ти розправляв крила.
Як це сумно.
Боже, вони обоє безнадійні.
Ми ніколи не будемо безнадійні.
О, ні, авжеж. Розправляй крила, Гербе.
Спатимете десь на підлозі у таборі місячних шахтарів,
вимінюватимете одяг на картопляний порошок
і благатимете якогось одноокого контрабандиста, щоб відвіз на Землю.
О боже.
Вітаю в ракеті «До світлого боку».
Боже, ти тільки глянь.
Кажу вам: саме заради таких днів, як сьогодні, я й працюю.
Я радий розділити їх з вами, добрі люди.
Зараз завершується підготовка до старту,
і я прошу вас дістати
внутрішньоатмосферні жилети безпеки V63.
Дякую.
Жилети V63.
У мене нема жилета.
Нас не попереджали про жилети.
І мене теж. Потрібен жилет?
Ви хотіли відправити нас у космос без них?
Ні, мем.
Усе гаразд. Це просто правило.
Про всяк випадок. Він...
Гербе, ось де ти. Саме ти нам і потрібен.
Авжеж.
Упевнений: ти про все подбав, Гербе,
та пасажири не можуть знайти своїх жилетів V63.
Схоже, це проблема.
Тільки не кажи, що про них забув.
Нічого.
Боже мій. Нам дуже ніяково,
там вам усім доведеться спуститися
в апаратну залу, щоб ми вас заміряли й підготували.
- Що? Треба спускатися? - Господи.
Ми не можемо злетіти, поки ви не надінете жилети.
Не ми пишемо ці тупі правила, але ми мусимо їх дотримуватися.
Мені дуже жаль.
Герб страшенно перепрошує за незручності,
але ж це я відповідаю за все тут.
Я бос. Я прошу вибачення.
Уперед, народ.
Дякую, юначе.
- Хоч хтось про нас дбає. - Спускаймося.
Скажемо центру керування польотом відкласти старт.
- Гербе, ти головний. Так? - Так. Більше я тебе не підведу, Джеку.
Куди вони насправді поїхали.
Нікуди...
АВАРІЙНЕ ВІДКЛЮЧЕННЯ
...поки що.
Та щойно ми відправимо туди ракету, інвестори дадуть нам
необхідні кошти, щоб побудувати для всіх них прекрасні будинки.
І я вважаю, що це варто кількох хвилин у поламаному ліфті!
Ти ж саме цього хотів.
І без тебе я б на таке не наважився.
Так, багато що можна зробити, якщо не заважає правда.
Не вдавай, що й досі боїшся. Після того, як ти там виступив.
Чого я тут?
Агов.
Джеку! Зупинися!
- Гей. Радий вас бачити. - Не роби цього.
- Там Герб. Та інші люди... - Зачекай.
Дехто в мені сумнівається,
та я думав, Ширлі, що ти розумніша.
Подивись. Усі отам.
І вони винитимуть ліфт за те, що пропустили виліт.
інвестори вимагали запуску, і вони його побачать.
Але...
якщо хочете його скасувати - ми тут партнери, як я й казав.
Вони там нічого не знають?
Скажемо, в нас технічні проблеми.
Запуск - через кілька місяців.
Я, звісно, всього не знаю, але це, наче, хороший план, Ширл.
Тоді дій.
Вибачте, що змусив чекати, міс.
І вас теж.
Стільки справ. Ідеальна погода для запуску.
Рада, що ти прийшов, Джеку.
Місяць - нова для нас царина, та міс Селлвін ніколи не помилялась.
Ми хочемо побачити дії, що відповідають вашому баченню
- і не порушують графік. - Боже, хлопці,
прикидаєтеся раціональними,
хоч усі знають, які перегони почнуться, коли ракета злетить.
Подивимося, хто перевершить інших і викупить цей бізнес.
Вони вважають себе дуже розумними,
а самі сунуть за рештою зі скелі.
Будь уважний, малий. У цієї леді є чого повчитися.
То як ти дав усьому раду, Джеку?
Так, що вони й далі мріятимуть.
Вільний.
Послухай...
Іди собі.
Іди геть.
Іди собі.
Я сказав: іди!
Ти звільнений!
Не слідуй за мною!
Це Джек винний.
Якби не він, ми б сиділи в ракеті.
Я його ненавиджу.
Ні, Булочко.
Він третій за значенням наставник у моєму житті.
Упевнений, він робить усе, щоб нас витягти.
Зробиш нам честь, Джо?
Авжеж.
Джекі, це твоя Марі. Вона опритомніла!
- Мчи додому. Вона хоче тебе бачити! - Зачекай, ма!
Зачекай. Що?
Мені байдуже, якщо ти зараз колонізуєш Юпітер.
Якщо хоч щось для тебе має значення, їдь додому, де тобі й місце.
Зараз будемо, ма.
Може, віддаси пульт міс Селлвін?
Їй доведеться самій довести справу до кінця.
Хто така Марі?
Моя дружина.
Його мати.
Сім'ї... Це не обов'язково. Знаєш?
Ти добре впораєшся з кнопкою.
Гей, усе гаразд?
Я можу підкинути тебе і дати вам час.
Вона хоче бачити тебе, Джеку.
Це не вперше, коли вирішую не я.
Давай це вирішимо разом.
- Ти хочеш злиняти? - Ні!
Я думав про це минулі 20 років.
Вірю.
Ми застрягли, і Джек не поспішає нас рятувати.
Якщо ти це визнаєш...
Скажи це, Гербі. Це він винен.
Скажи, інакше я закричу.
Гаразд.
Це...
він...
винен.
Це не спрацює, якщо ти не будеш щирий.
Це він винний!
Це Джек винний.
Це Джек винний!
Агов, сусіди!
Випустіть нас звідси й посадіть у ракету!
- Випустіть нас і посадіть у ракету! - Агов!
Ми в ліфті!
- З нами діти! - Гей! Агов!
Допоможіть!
Нас хтось чує?
Агов!
- Отак. - Добре. Ходімо.
Добре, добре.
Міс...
Міртл.
Незалежно від пункту призначення...
я сподіваюся скласти вам компанію.
Добре.
Глянемо, через що такий переполох.
Чудово.
Подивимося на переполох удвох.
А якщо будуть порушення, ви зможете про них доповісти.
Чи, може...
про них так ніхто і не доповість.
Запускаю стартовий протокол. Усі системи готові.
Мамо.
- Гей. Привіт. - Привіт.
Це Джої.
Джої...
Пам'ятаєш?
Авжеж. Джої.
Нічого, якщо не пам'ятаєш.
- Вибач. - Нічого, мамо. Нічого.
- Мені дуже жаль. - Нічого.
Тобі просто потрібен час. Трохи більше часу.
Усе гаразд, Марі.
Оце так.
Я скучив за тобою.
Ти Джек?
Так.
Я рада, що ти тут, Джеку.
Піду віділлю до старту.
О боже. Чорт!
Поїхали, малий.
Перший політ з цінним вантажем.
Подбай про них там!
Подбаю.
Стоп!
- Зачекайте! - Усі люди там!
- Усі в ракеті! - Де Джек?
Джек поїхав.
Не робіть дурниць.
Авжеж не робитиму. Ми от-от дуже розбагатіємо.
- Я лише натисну кнопочку. - Ні...
Двигуни увімкнено. До зльоту 30 секунд.
Це... зустріч випускників.
Ми довго зустрічалися.
Ми з тобою...
Ми були дуже щасливі.
А це день, коли народився Джої.
Глянь на себе.
У нас з тобою такий щасливий вигляд.
Ми втрьох прожили разом багато щасливих років...
і попереду ще багато.
Добре. Це добре.
Твоя правда, Джої.
Ми виховали прекрасного сина, люба.
Добре.
Шістнадцять, п'ятнадцять, чотирнадцять,
тринадцять, дванадцять, одинадцять,
десять, дев'ять, вісім,
сім, шість, п'ять,
чотири, три...
два,
один.
Старт.
Ого!
Як же це гарно.
Це ми зробили, Джої.
Бачиш, мамо?
Вона летить на Місяць.
Колись ми полетимо туди разом.
Так.
О боже. Так.
Будемо дивитися, як сходить Земля.
Усі турботи залишаться за 400 тисяч кілометрів.
Ти пораєшся в місячному садку.
Ми з Джо...
кидаємо одне одному м'яча.
Що може бути краще? Так, мила?
Так. Що може бути краще?
Джеку.
Що?
Ми ж не були аж такі щасливі...
правда ж?
Усім привіт. Я доставляю усмішки.
Переклад субтитрів: Анастасія Черевко