Ще е само този четвъртък, а не всяка седмица?
Чудесно. Остани три минути след края.
И ще работиш пет часа и половина? - Да.
Добре, благодаря.
Не.
Честит рожден ден, скъпа Тина.
"Рези" или "Клоувър" използваха?
Мисля, че беше "Рези". Да, "Рези".
Чудесно, тук ползваме "Рези", значи ще е лесно.
ТОСКАНСКИ ГОРИ
РАЗХОДИ МЕ НАОКОЛО
БЕЙКЪРСФИЙЛД, КАЛИФОРНИЯ
Здравей, как върви?
Здравей. Добре. - Нуждая се от голяма услуга.
Събери персонала преди вечеря.
Добре. Наред ли е всичко?
Да. Няма нищо.
Добре.
Всички сте тук. Имам голяма новина.
Затваряме ли? - Защо го каза, Джейк?
Не знам. Интуиция?
Както и да е, вижте.
Преди време чух, че има програма, която спонсорираме,
в която водят всички управители от цялата страна
на безплатно посещение на института "Тоскански гори" в Италия.
Учите за италианската кухня и култура.
Отсядате във вила. Възможността е веднъж в живота.
Амбър, тук си от девет години.
Надявам се да остане още девет години.
Да… - Показа, че работиш добре под напрежение.
Управляваш отлично това място.
Амбър…
Събирай си багажа.
След месец отиваш в Италия.
Какво? - Поздравления.
Сериозно ли?
Боже мой! Никога не съм ходила в Европа.
Пол, наистина съм ти благодарна.
Това е истинска чест. Не е лесно да влезеш в програмата.
Даже трябваше да напиша есе.
Толкова вярвам в теб.
Сериозно, махни се от Бейкърсфийлд.
Върви да се позабавляваш. Отпусни се, презареди.
Отиди на приключение. Не се тревожи за нас.
Ще се справим. - Не съм сигурна.
Както и да е. Дай ми прегръдка.
Божичко, страхотно е.
И ще отседнеш във вилата?
Да.
Знам.
Какво? - Имам предчувствие.
Знаеш ли какво? Няма значение.
Боже мой.
Кажи ми. - Там ще се влюбиш.
И аз си го мислех, но звучи глупаво.
Не, не е глупаво.
Седнете при нас! - Ей…
Боже. - Виж, виж.
Насладете се на известните ни спагети с кюфтенца,
сочно и крехко пиле пармезан или любимите ми
кремообразни фетучини "Алфредо". И супа или салата.
И се насладете на неустоимите ни десерти.
Три ястия само за 13,95 долара.
А пастата е на корем.
Мамо, сложи му още.
За да порасне голям.
"Тоскански гори".
Седнете на масата и хапнете.
ТОСКАНСКИ ГОРИ
Може би е знак. - За какво?
Как може да е знак? - За синхронизъм.
Добре.
И ти ще ми липсваш.
ПИЗА, ИТАЛИЯ
Не разбирам.
Как така са ми изгубили багажа?
Дано успеят да го намерят.
Здравейте, аз съм Амбър Ръфман.
Добре дошла, синьорина. - Чао.
Аз съм Крейг и ще бъда вашият гид
следващата седмица
в института "Тоскански гори".
Сложете си багажа тук.
Не говоря италиански.
Трябваше ли да го науча?
Не, шегувам се. Аз съм Крейг.
Ръководителят на програмата. Но съм готин.
Добре. - Качвай се.
Благодаря. - Да.
Здравей, аз съм Джен.
Здравей. Амбър.
Крейг и теб ли те заговори на италиански?
Да. - Беше толкова забавно!
Реших, че е истински италианец
заради брадата,
но трябваше да се сетя от името му.
Кой италианец се казва Крейг? - Да.
Аз съм Деб. - Здравей.
Съжалявам за багажа ти.
Аз съм Амбър. - Приятно ми е, Амбър.
Носех толкова много важни неща, а сега…
Ще ги намерят.
Наистина ли? Мислиш ли? - Дами, преди да забравя,
нека ви пазя
паспортите, докато сте тук.
Добре. - Грацие.
Грацие.
Сега сте мои.
Толкова е забавен.
Отвличат ни. Отвличат ни.
Страшно се забавлявам.
Микробусът е чудесен.
Колите тук са квадратни. - Искам си багажа.
Ще ти заема каквото ти трябва.
Нося много багаж. - Може ли?
Да. - Наистина?
Ще го направиш ли за мен? - Разбира се. Няма проблем.
Няма проблем. Всичко ще е наред.
Просто се нуждая от сън, защото иначе…
И аз спя по специален начин.
Когато… - Божичко, вижте!
Боже мой. Толкова е красиво. - Няма начин.
Вилата. - Като от приказка е.
На живо е още по-вълшебна.
Да.
Боже милостиви.
Сякаш съм във филм. - Почакай.
Къде отиваме? Не сме ли за тук?
О, не. - В брошурата пише, че…
Имаме хотел, в който отсядат управителите.
Много е хубав.
Да…
Толкова много тухли.
Добре.
Бон джорно, хора.
Бон джорно.
Прекрасно е, че съм тук с вас. Добре дошли в джорно уно.
Това е първият ден от програмата за управителите за пример.
Трябва да сте горди със себе си.
Ще се забавляваме, ще ядем чудесна храна,
ще учим за италианската култура и най-вече - ще се развиваме като хора.
Но първо се представете.
Как се казвате, откъде сте и нещо забавно за вас.
Ама че скука. Аз ще започна.
Казвам се Крейг. От Синсинати, Охайо съм.
Но живея в чужбина от осем години.
И какво друго…
Прачичо ми изобрети спортните поли.
Спортни ли? - Да.
Добре.
Казвам се Фран и сигурно ме познавате от "Предизвикателство за готвачи".
И…
Както и да е, считам се за нещо повече от просто управител.
Любител съм на храната.
Занимавам се с молекулярна гастрономия
и се радвам, че ще споделя опита си с вас.
Аз съм Дейна и обожавам "Тоскански гори" от дете.
Може да се каже, че Ник Мартучи ми е нещо като идол.
Защото е създал бизнеса от нищото.
И участва в прекрасните реклами.
Не знам,
просто се вълнувам, че съм тук.
Не знам.
Аз съм Джен.
От Оукланд, Калифорния съм и…
О, не, забравих. От Тенъфлай, Ню Джърси съм.
Продължавай.
Сигурен ли си? - Извинявай. Да, моля.
Страшно се радвам, че съм тук.
Вече се чувствам силно свързана с всички вас.
Сякаш се познаваме от друг живот и е много вълнуващо.
Сетих се! Забавният факт за мен е, че съм имала близначка.
Почти, защото сестра ми умряла в утробата.
Супер.
Да. - Не е много забавно, но добре.
Здравейте. Казвам се Деб.
Изгубих си багажа на летището,
а в куфара си носех много важни неща.
Обадих се на една жена от авиокомпанията,
но тя беше много груба.
Не знаеше кога ще ми ги върнат
или дали въобще ще ги намерят…
Май не съм много забавна.
Но искам да благодаря на Амбър. Беше толкова мила.
Каза, че ще ми заемеш дрехи.
Добър човек си.
Благодаря.
Е, аз съм Амбър.
От Бейкърсфийлд, Калифорния.
За първи път пътувам извън САЩ.
Работя в "Тоскански гори" от девет години.
Отсъствах година и половина, за да отворя ресторант с таблети на всяка маса,
но…
Бившият ми източи кредитните ми карти, натрупах дългове
ресторантът фалира и се върнах.
И ето ме тук.
Добре.
Ами… Съжалявам. - Аз съм Сузи.
Извинявай. - От Сан Антонио.
"Хайде, Шпори."
Работя в "Тоскански гори"
от цяла вечност, откакто бях малко дете.
Но не наистина. Само за удоволствие. Не беше детски труд.
Родителите ми и леля ми, и чичо ми
отдавна имат обекти от веригата.
Всички ние работим там, братовчедите ми…
Общо сме 23 души. - Боже.
Голямо семейство сме, но сме близки.
Приятели сме.
Обичам семействата. - Супер са.
Чудесно.
Приключихме със забавната част
и трябва да стана сериозен.
Италия е прекрасна страна, но може и да е опасна.
Затова имаме вечерен час. - Как може да е опасна Италия?
Ами,
има много разбити улици, може да се спънете и да паднете.
Може да се изгубите.
Има диви свине.
Диви свине? - Да.
Няма да напускате института, докато сте тук,
освен за официални екскурзии, които са забавни.
Това беше сериозната част. Сега може пак да се позабавляваме,
като ви представя един специален гост.
Посрещнете един от най-важните членове на семейството ни.
Тя създаде официалното ни меню.
Не мога да повярвам. Лиз Бенс е тук?
Лизи Бенс.
Божичко. Ще припадна.
Моля те, недей. Няма да го понеса.
Добре дошли. Поздравления, че ви избраха.
Изглеждате ми гладни.
Да отидем в кухнята.
Ето нещо интересно.
Каква е разликата между рагу и болонезе?
Не вдигай ръка. - Извинете.
Болонезе е от Болоня?
Да. Какво друго? Какво?
Съставките?
Да, но по-точно?
Сосът?
Използваме червено вино за рагуто
и бяло за болонезе. - Бяло за болонезе.
Интересно е, нали?
Много е хубава.
Забавна е.
Не е ли сладка?
Да, можеш да я вземеш.
Ще е толкова сладка с дънките ми.
Имам и пижама, ако искаш.
Благодаря. Наистина те харесвам, Амбър.
Да. Имаш ли си приятел у дома?
Не, определено нямам.
Няма нищо. Още си млада.
Имаш много време.
Трябва да се забавляваш, докато си тук,
отпусни му края, както ще направя аз.
Но всъщност съм омъжена.
Съпругът ми Ханк е прекрасен. Държи се много добре с мен.
Имаме чудесна връзка. Много здрава.
Ще намериш любовта, усещам го.
Приятелките казват, че имам интуиция.
А вече сме приятелки и…
Трябва да вдигна.
Може ли? - Да.
Тъкмо привършвам. - Добре.
Здравей! - Здравей. Боже, как е?
Разкажи ми всичко. - Чудесно е.
Чудесно ли? Само толкова ли? Не е ли невероятно? Как са хората?
Има ли задници? Вече спа ли с някой?
Хайде! - Боже мой.
Тук съм от един ден. Почакай.
Намери ли всичко необходимо?
О, да. Много е сладка.
Съпругът ми обожава, когато си обличам секси бельо.
Не че бих направила нещо, докато съм тук, но…
Искаш ли още нещо?
Ще поговоря с приятелката си.
Не, благодаря.
Ще си вдигна самочувствието,
защото обичам мъжете да ми обръщат внимание и тази сексуална енергия
ме кара да се чувствам добре.
После вкарвам същата тази енергия в брака.
Така че е здравословно.
Разбира се.
Извинявай, просто приятелката ми звъни от много далеч.
Да, съжалявам. Разбира се.
Изчезвам. - Добре.
Само ще взема това.
Извинявай. - Нищо.
Ето.
И чантата ми.
Може ли няколко закачалки?
Да, да.
В стаята ми нямаше закачалки, ама че досада.
Това е сладко. Може ли да го взема?
Това е единственото ми яке.
Няма проблем. - Да.
Чудесно. Добре, лека нощ. До утре сутринта в микробуса.
До утре.
Добре.
Вратата не се заключва.
Не се заключва.
Може да се отвори. - Странно.
Да. - Добре.
Лека нощ, Амбър. - Лека нощ.
Чао.
Какво беше това?
За бога.
Знам. Знам. Знам.
Здравей, мъниче.
Носиш пръстена, докато спиш, и проследява
БДО и дълбокия ти сън.
Трябва ти час и половина БДО, но…
Амбър, запазих ти място. - Благодаря.
Може ли само още една снимка?
ПИСТОЯ, ИТАЛИЯ
Да. - Добре.
Добре ли изглеждам? Естествено? - Да.
Искам хубава снимка.
Така добре ли е?
От Средновековието пиаците са социален
и икономически център на италианските градове.
Фермерският пазар е традиционният начин,
по който хората пазаруват.
Все едно ходиш… - Интересно, а?
В магазина. - Не знам.
Плодовете и зеленчуците са
сезонни. - Тръгвам.
От местните фермери. - Може ли?
И италианската храна винаги е толкова вкусна
не само заради пресните съставки.
А и заради почвата. - Снимай ме.
Почвата внася… - Клипче?
Отдолу. - Боже, никой не слуша.
Само ние сме.
Почвата наистина внася отличителни и богати вкусове.
Аз съм Карл Маркс.
Искаш ли да отидем на битака?
Да.
Бихме могли, но…
Да питаме има ли нещо интересно.
Да, доста работа беше. Детайлите, копитата, зурлата.
Процедурата беше четири часа.
Май наистина обичаш прасетата.
Да, няма нищо по-вкусно.
Не бяха ли много умни?
Да, чувала съм го.
Казват, че са умни колкото кучетата.
Е, и? - Извинявайте.
Крейг, съжалявам.
Боже мой.
Какви са тези торби?
Купих си нови дрехи, за да не трябва да нося твоите.
Хайде да тръгваме. Андиамо.
Модно ревю.
Повечето ни класически ястия с пиле, като миланезе и пармезан,
включват традиционни италиански подправки,
които са розмарин, босилек, майорана, градински чай, мащерка.
Но в откачената ни лазаня калабрезе има люспи от червени чушки!
Точно това й дава любимата ни лютивина.
Искаш ли да помиришеш майораната или каквото е там?
Да, разбира се.
Първо ми се стори, че казва "маргарин".
И на мен. Чак се учудих, че маргаринът е италианска подправка.
"Италианците имат една билка, маслото."
Съжалявам.
И, разбира се, в САЩ
използваме само
предварително…
Дами, уважавайте подправките.
И като стана дума за това,
може ли да изляза на сцената?
Добре.
Хора, искам да се извиня, ако съм ви се сторил надменен.
От часовата разлика е.
Искам да съм по-достъпен за вас.
И, Лиз, харесва ми какво правиш,
но може би трябва да мислим по-нестандартно.
С брускетите.
Защо не ги преобърнем?
Има ли тензух за пяната?
И желатин. Искам да го разпеня.
Не. Нямам.
Добре, може да използваме белтъци за повече обем.
Яйцата са прекрасни.
Ето чинията.
Всъщност, знаете ли какво?
Нека яйцата са цели заради протеина от жълтъка.
Хайде да го направим.
Защо не и течен азот? Имате ли течен азот?
Кухнята не е такава.
Тогава да използваме мляко.
И сега да разбъркаме.
Трябва да бъркате бързо. - Какво?
Това истина ли е?
Знам, че не е красиво,
но импровизираме, успяваме.
Фран, по-добре спри да разбиваш.
Искам да ви запозная с един специален гост.
Нашият президент и основател,
и мой скъп приятел. - За бога.
Ник Мартучи.
Чао, амичи.
Не спирай заради мен.
Добре. Само разбивам малко пяна.
По-скоро е емулсия. - Ще стане супер.
Благодаря. - Да.
Бях наблизо и реших да дойда.
Не е ли супер?
Обикновено не съм тук извън сезона,
но реших да направя изключение за тази група. Да.
Здравей. - Ник.
Как си? Аз съм Сузи. - Сузи?
Прекрасно име. - Добре.
Аз съм Ник… Аз…
Джен. Ти си Ник.
Здравей, Ник. - Имаш прекрасни ръце.
Благодаря.
Обичам те.
Благодаря.
Съжалявам. - Стават грешки.
За първи път съм в Европа. - Няма нищо.
Толкова прилича на Кони, нали?
Аз съм Амбър.
Приятно ми е, Амбър.
Аз съм Фран.
Благодаря ви, че дойдохте.
Оценяваме всичко, което правите за нас.
Тази седмица ще съм тук
и ще се радвам да ви опозная.
Асистентката ми, Кат.
Потрябва ли ви нещо, не се колебайте да й кажете.
Тя управлява бизнеса ми.
Нека се снимаме.
Да го направим. Хайде.
Да.
Ньоки. - Ньоки.
Хайде, всички, кажете "формажи".
Формажи. - Формажи.
Бене.
А сега ме извинете и ще се видим сутринта.
Добре. - Благодаря, Ник.
Довиждане. - Е…
Невероятно, нали?
Добре ли сте?
Ник значи. - Докъде бяхме?
Имаше специално отношение към теб.
Ами, аз…
Коя е Кони? - Не знам.
Целунах го по устните. - Да.
Здравей, ти ли си Амбър? - Да.
Супер. Искаш ли малка почивка?
Просто ела с мен.
Добре.
Едно от нещата… - Интересно.
Харесвам червените чушки…
Всъщност не пуша.
Не вдишвай дима.
Добре.
Аз…
Пуших само две седмици в гимназията
и то детелини, защото мислех, че е яко.
Цигарата ми се подаваше през прозореца, докато карах колата,
но ми се гадеше.
После майка ми намери цигарите и ме попита дали пуша,
а аз отрекох и избухнах в сълзи.
Стана ми неприятно, че лъжа. - Готино.
Че съм се разплакала?
Не, извинявай.
Просто не съм на себе си.
Заради дългия път? - Не.
Не, не спираме да пътуваме.
Не помня кога последно се задържахме някъде за повече от седмица.
Звучи забавно.
Да, може да е.
Но предимно е гадно.
Извинявай, че ти се оплаквам, а едва се запознахме.
Боже, оплаквай се колкото искаш.
Така ли?
Имаш ли планове за довечера?
Не. Тоест не знам.
Май не можем да си правим планове.
Глупости. Ела с мен.
Знам едно яко местенце в Лука.
Добре. - И аз искам на яко местенце в Лука.
А и Крейг каза да не се разделяме, нали?
Може ли цигарка?
Това е първата. - Добре.
Хайде.
Майорана? - Не.
Мента? - Не.
Бор? - Не.
Здравейте, хора.
С Амбър и Кат ще ходим в много готин бар довечера в Лука,
ако някой иска да дойде.
О, не. Няма да стане.
Разберете, че никой не бива да напуска лагера ни, освен по…
Стига, Крейг, ще е забавно!
Отпусни се, скъпи.
Искам да отида. - Може ли?
Не. - Пучини е роден там.
Деб, това не е разрешено.
Кое не е разрешено?
Пушенето.
Какво? - Изгаси я, Деб.
Боже, колко си сериозен.
В Европа сме, ако не знаеше,
и трябва малко да се отпуснеш.
Това е работеща кухня.
Изгаси я.
Хубаво.
А за Лука? - Може ли да отидем?
Добре, ще ви предложа сделка. Ще отидем…
Да! - Браво.
Да! - Супер.
…в тукашния бар. - Сериозно ли, Крейг?
Каква е тази сделка?
Не знам какво да ви кажа. Няма да ходим в Лука.
Такива са правилата.
Нося екстази и с Джен ще се опечем.
Ако искаш…
Ела… - Ще видим.
Не знам. - Както искаш.
Без Лука. - Добре.
За какво говорите? - Ще е забавно.
Боже, виж ги.
Имаме едно и също изражение!
Толкова са досадни.
Депресиращо е.
Когато дойдох в Италия, мъжете ме гонеха по улиците.
Подсвиркваха след мен.
Посягаха и ме хващаха за задника.
О, не.
Не, беше прекрасно. Наистина.
Сега вървя по улицата и съм невидима.
Хората си слагат чашите върху мен.
Вече не подсвиркват след мен. Или онова…
С пръстите и езика, сещаш ли се, това?
Вече не го правят. - А преди?
Да. - Боже.
Как ми липсва само.
Жалко за Лука.
Лука е столицата на порното в Италия.
Само че крият лицата си с маски.
Откъде го знаеш?
Съжалявам за плановете ти.
Наистина искам да посетя онзи бар.
Не, няма нищо.
Ще отидем друг път. - Да.
Разкажи ми повече за пътуванията си. Кое ти е любимото място?
Била съм къде ли не.
Веднъж живеех в Андите
и се изкачих при богинята Пачамама надрусана с кока.
С кока ли?
За да преживееш сороче.
Какво е? - Височинна болест.
Бяхме на 3200 метра, не може без кока.
Беше на слънцестоенето.
Единственият ден през годината,
когато светлината озарява и двете стаи яйчници.
Стаи яйчници? - Да.
Обожавам Латинска Америка.
Да. - Чела ли си Гарсия Маркес?
Не мисля.
Чета "Вест за едно отвличане".
За хората, отвлечени от Пабло Ескобар. Направо е жестоко.
Не е като другите му творби.
Откачена работа.
Звучи откачено. - Да.
Не е ли удивително колко е по-хубава храната тук?
Фран, тази маслина, чипсът, сякаш…
За първи път ям маслина.
Сякаш за първи път ям чипс.
Да, но на младини не бях толкова рафиниран,
ако ме разбираш.
Непрекъснато си навличах проблеми,
правех неща, с които не се гордея.
Да, да.
Бейкърсфийлд, а?
Да.
Нищо особено не е.
Звучи ми някак екзотично.
Няма стаи яйчници.
Ник е. Трябва да тръгвам.
Наред ли е всичко?
Да, обичайните глупости.
Беше много забавно. Съжалявам за…
Няма проблем. Но нека другия път да сме само ние.
Разбира се.
Чао.
Коя е любимата ви паста? Аз обожавам спагетите от малък.
Спагетите ли? - Да.
Не, не са спагетите. Не сте чували любимата ми паста.
Почакайте. Вижте.
Ник работи в кабинета.
Сигурно е важно. - В кабинета?
Да не решаваме загадка?
Убива полковника с оловна тръба?
Не, просто познавам къщата му, защото съм голям…
Познаваш къщата му?
Да, разглеждал съм много снимки.
Въобще не е зловещо. - Зловещо ли е?
Просто мисля…
Облечи се. - Защо? Какво правиш?
Не бива да събуждаме другите.
Просто се облечи и ела.
Загазила ли съм?
Не.
ЯЖ, МОЛИ СЕ И ОБИЧАЙ
Нали каза, че не четеш нищо?
Боже.
Да си бях взела банските!
Не, няма нужда.
СПЕЦИЯ, ИТАЛИЯ
В Лигурия сме и ако някой ти предложи песто,
просто го вземи. - Добре.
Здравей. - Бон джорно.
Добре дошли на скромната ми лодка. - О, не.
Съжалявам, беше много глупаво.
Боже.
Ще те чакам тук довечера.
Няма ли да дойдеш? - Не.
Но се забавлявай. - Добре.
Сигурно много се вълнуваш. - О, да, страхотно е.
Събуй си обувките, ако не са нови.
Добре.
Това е удивително.
Как е програмата? Забавляваш ли се?
Страхотна е. Невероятна.
Толкова е хубаво да си в чужда държава.
Сигурно е малко странно, щом не си пътувала извън САЩ.
Да. - Понякога го приемам за даденост.
Бейкърсфийлд? - Да.
Тук е много по-хубаво.
Радвам се, че ти харесва.
Да, наистина. Искам да видя и да направя всичко.
Искам да се насладя на всеки миг,
въпреки че знам, че звучи глупаво.
Не мисля, че е глупаво.
Наслади се на всичко. Може да ти покажа брега на Амалфи.
Ще останеш без думи.
Искам да ти покажа нещо.
Взех ги от един приятел рибар тази сутрин в Специя.
Амбър…
Кажи ми, защо си тук?
На яхтата ти?
Ти ме покани.
Не, защо си тук?
На екскурзията ли? Не разбирам. Шефът ми ме препоръча.
Толкова си сдържана.
Не мисля, че съм сдържана. Такава ли съм?
Иска ли ти се да си известна?
Не. Какъв странен въпрос. - Защо?
Не знам.
Нямам специални таланти.
Но това не ме прави сдържана.
Преди да се обадиш, репетираш ли какво ще кажеш?
Понякога, да.
Ако разговорът е важен.
Каква е ролята на обичта в живота ти?
Почакай, какво целиш с тези въпроси?
Ами, не знам. Обичам семейството си.
Обичам котката си, Стийви. - Не, питам за романтиката.
В момента в живота ми няма романтика.
Преди няколко месеца минах през тежка раздяла.
Той искаше да контролира всичко
и ме караше да се чувствам зле.
И аз не бях подходяща за него.
Исках да скъсаме,
а той ме убеждаваше да останем заедно.
Струваше ми се, че любовта коства много усилия
и че никой няма да ме обича без грим…
Това е ужасно.
Не си го заслужавала.
Радвам се, че сега нямам място за любовта в живота си.
Мога да съм себе си и да се забавлявам.
Значи няма никой друг?
Боже, не. Искам да кажа,
че ако се случи нещо подобно, бързо приключва.
Да, може би съм малко сдържана.
Много е трудно.
Не, няма нищо. Добре съм. Случва се.
Все пак съм тук.
Ами ти?
След като сестра ми почина…
Боже, ужасно съжалявам.
Това беше най-тежкото ми изпитание.
Всичко друго бледнее -
срещите с важни хора,
финансите, рекламите. Вече нищо не ме притеснява.
Извинявай, никога не… - Няма нищо.
Бях стигнал дъното.
Търсех нещо по-смислено, исках да избягам от самотата.
Исках да не се чувствам
ограничен от традиционните разбирания.
И една вечер
попаднах в групова ситуация…
Усещах как се издигам над тялото си…
Цялата тази преплетена…
Красива кожа.
Започваш да…
Не знам какво…
Такъв прекрасен начин да удължиш блаженството.
Мога да ти покажа.
Да, разбира се.
Радвам се, че си тук, Амбър.
Май Кат трябва да те върне.
Беше невероятно.
Боже. - Да. Много благодаря.
За мен беше удоволствие. Добре, добре!
За бога.
Виж, приятелят ми Рики ще прави парти утре вечер.
Той е много талантлив скулптор.
Може би искаш да дойдеш?
Ако не е прекалено.
Не. Страхотно. С удоволствие. - Чудесно.
Значи имаме среща?
Да. Прекрасно.
Почакай, още нещо.
По-добре това да си остане между нас,
за да не решат, че получаваш специално отношение.
Разбира се. - Добре.
Беше чудесно.
Не мога да повярвам. - Да.
Но не казвай на никого.
Да. Разбира се.
Зададе ми толкова много интимни въпроси
и ми разказа искрено за семейството и болката си.
Почакай, болката му? - Да, беше невероятно.
Не казвай на никого, но каза, че сестра му е починала, и се целунахме.
А после ме покани на среща утре на едно парти.
Почакай. Какво?
Значи се возиш на яхти и сега си приятелката му?
О, не.
Не сме заедно.
Просто си изкарахме чудесно. - Толкова ли е секси и на живо?
Да. - Боже. Ревнувам.
Ще летиш из целия свят с богатия си приятел
и ще се срещаш с известни артисти.
Нали ти казах?
Не сме заедно. - Заедно сте.
Как е, Джен?
Малко е твърда.
Нарича се ал денте.
Идеалната текстура и степен на приготвяне.
Текстурата всъщност е малко гадна.
Да, много е гадна. - Жилава е.
Но е идеална.
Трябва да е по-мека. - Топла котешка храна.
Да. Ами, не е като…
Сякаш дъвчеш гума?
Има такъв вкус… - Да.
Кой иска такава паста?
Нали? - Може да седнете.
Добре. - Амбър, как си днес?
Чудесно. - Сигурна ли си?
Още ли те мъчи мигрената?
А, да.
Добре.
Тогава по-добре отиди да си починеш.
Да, звучи чудесно. Малко почивка.
Радвам се, че ще си почине.
Крейг, кога ще се върне г-ца Бенс?
Няма да се върне.
Тръгна си.
Какво се прави с водата?
Изливаме ли я или я пазим за после?
Има по-добър начин за варене.
Здравей. - Божичко.
Ник ме прати да те заведа на партито.
Чудесно.
Нека само да се преоблека
и ще дойда. - Не се тревожи за това.
Остави на нас. Трябва да сме дискретни.
Разбира се.
Не знам. Прекалено ли е?
Повече от прекрасна е, нали?
Да.
Тази е. Ще я купим.
Кат, не мога да си я позволя. - Не се тревожи. Ник черпи.
Колко романтично.
"Красива жена", нали?
Само че не е проститутка.
Какво?
Добре. Добре. - Да.
Добре. - Всичко е наред.
РИГОЛИ, ИТАЛИЯ
Искаш ли питие? - Да, моля.
Малката ми костенурка. - Здравей.
Изглеждаш прекрасно.
Не спрях да мисля за теб.
И аз. Беше много приятно.
Ела, искам да те запозная с приятелите си.
Добре.
Ето го и него.
Амбър, това е Рики. - Здравей.
Това е неговото парти.
Отдавна сме приятели.
Добър скулптор е, но е по-добър с партитата.
Освен това крия мръсните тайни на Ники.
Стига.
Благодаря за поканата. Домът ти е неземен.
Благодаря, че дойде без покана.
Просто се занасям.
Ники, не се шегуваше.
Кожата й наистина сияе.
Погледни само.
Била ли си модел?
Не, никога. - Никога ли?
Колко жалко. Толкова си освободена.
Готова за нови изживявания, нали?
Все пак дойдох на тази екскурзия.
И е забавна.
Амбър, това е Дани. Марчело, Уенди, Франк.
Чао.
А това е синът ми, Джорджо. - Здравей.
И любовницата му, Вале. - Чао.
Приятно ми е. - Удоволствието е мое.
А това са първите ми любови.
Без да обиждам Джорджо.
Ранните ми творби.
Искаш ли да те разведа? - Да.
Може ли? Ще я споделиш ли?
Това е в чест на загиналите в Аматриче.
Боже, каква трагедия.
Плътта е толкова крехка.
А тази скулптура е част от поредица
за сър Ричард Брансън.
Страхотно. - Да.
Той е прекрасен, много земен.
Тази ми е любимата. - Имаш отличен вкус, Ники.
Тази е три седмици, след като родих Джорджо.
Удивително колко са устойчиви телата ни.
Амбър, това е съпругата ми, София.
Здравей.
Ела да побъбрим.
Върви. Ще те намеря. - Добре.
Дай ми я. - Добре.
Забавлявайте се.
О, не, не, не.
Остани.
Ники много те похвали.
Сладко е.
Никога не хвали никого. Чак е странно.
Наистина ли?
Толкова е мил и щедър.
Да, такъв е.
Изгледаш толкова освободена.
Защо всички ми го повтарят?
Ето къде си бил.
Търсех те навсякъде.
Преследвачка.
Не, не съм…
Значи си малко костенурче извън корубата си?
Не, шегувам се. Боже.
Наистина. - Добре.
Толкова си красива. - Благодаря.
Ела, костенурче. Искам да ти покажа нещо.
Поисках я заради теб.
Заради роклята ми? - Да.
По дяволите.
Изглеждаш точно като нея.
Като кого?
Сестра ми, Кони.
Нереално е.
Да. Съжалявам. - Не.
Съжалявам.
Просто ме заплени.
Чак ме е страх.
Изпитвам толкова силни чувства.
Може ли?
Ухаеш толкова хубаво.
Извини ме, Рики.
Искам и аз. - Добре.
Името ти на италиански е "Амбра".
Наистина ли? Супер.
Ей.
Не се тревожи. Вале!
Путана! - Вале!
Вале. Вале. - Путана!
Ела с мен. - Вале. Вале!
Вале! Вале! Вале! - Къде е Ник?
Не спирай. - Добре.
Добре ли си? - Не знам.
Вале, Вале, Вале.
Ужасно съжалявам. Всичко развалих. Добре ли си?
Да, така мисля.
Ама че съм…
Прекарах си чудесно с теб.
Наистина не исках да те уплаша.
Уплаши ли се?
Моля те, не се страхувай. - Добре съм.
Всичко е наред. Ник. Трябва да тръгваме.
Скоро пак ще се видим.
Вале! - Хайде да тръгваме.
Ама че бъркотия.
Гладна ли си?
Не знам каква съм.
Искаш ли да пийнем?
Знам едно хубаво място.
ЛУКА, ИТАЛИЯ
Беше най-добрият ресторант на света.
Сега е номер три.
Все така хубав е.
Довери ми се, става ли?
Всичко ще е наред. - Да.
Виво.
Направи се, че солиш езика си.
Наистина ли? - Да.
Грацие.
Казах му, че сме гладни.
Воала. - Боже,
невероятно е. - Да.
Казах ти.
Боже мой.
Толкова е вкусно. - Знам.
Яж, преди да се е върнал.
Защо? - За да не трябва да плащаш.
Не е ли безплатно? Познаваш ли го?
Да, той е скапаняк.
Просто яж.
Да вървим.
Хайде.
Вземи.
Не, не, не.
Ей.
Ей!
Ама че си лоша.
Иска ми се да го убия.
Да се махаме.
Мърдай!
Почакай.
Наистина си…
емоционална.
Уплаши ли се?
Малко.
Почакай. По дяволите.
Не знам.
Съжалявам.
Извинявай, малко се обърках.
След случилото се с Ник…
Не съм на себе си.
Наистина ли? Ник? - Не знам.
С него изпитахме нещо.
Аз…
Не, Ник е истинско бебе.
Мисли само за себе си.
Харесва те само заради сестра си.
Но...
ти не беше там.
Не, Амбър, така се държи с всички.
Не си специална. Той си е такъв.
Съжалявам. По-добре да се прибираме.
Да, добре.
Кат. - Не, всичко е наред.
Да се прибираме.
ГАБРИЕЛ ГАРСИЯ МАРКЕС ВЕСТ ЗА ЕДНО ОТВЛИЧАНЕ
Глупости, човече.
Какво общо има?
Просто го направи. - Здравейте.
Правим упражнения за доверие. Ако…
Съжалявам, успах се.
Поне си по-добре. - Къде е Сузи?
Не се чувстваше добре и я пуснах да си почине.
Снощи нищо й нямаше, ако ме разбирате.
Какво значи това?
Нищо, просто не изглеждаше болна.
Какво?
Сузи.
Амбър?
Уплаши ме.
Може ли да поговорим? - Да.
Защо не сме близки както преди?
Какво?
Не каза, че си болна.
Нищо не ми казваш.
И откъде се върна?
Трябва да ми казваш тези неща.
Бяхме си близки.
Споделяхме си всичко. Помниш ли?
С Джен и Сузи ли беше?
Не. - Не ме лъжи.
Не. - Ако лъжеш,
веднага ще разбера. - Просто се успах.
И още нещо.
Разбрах, че разпространяваш слухове,
че ми трябва нещо от багажа ми.
Имам си нови хапчета.
Спри с клюките за мен, кучко.
Съжалявам. - Повтори го.
Съжалявам. - За какво?
За всичко? - Добре.
Добре. Приемам извинението ти, кучко.
Имахме проблем с мишките. - Да.
Здравните власти не обичат вредителите.
Здравей. -Да, мишки.
Здравей. - А от дъжда
се появи плесен.
Къде е Сузи?
Мисля, че е много болна.
Колко тъжно.
Мисля, че вчера я видях да излиза с Кат.
С Кат ли?
Не знам. - Наистина ли?
Нищо ли не знаеш? Че може би…
Болна е. Успокой се.
Добро утро, бамбини. - Добро утро.
Днес ще гледаме филма "Животът е прекрасен".
Нямаше ли го на диск, Крейг?
Роберто Бенини е в главната роля. Гледали ли сте го?
Да, Крейг. - Добре.
И аз не съм го гледал, но има Оскари.
Казват, че е хубав. - Крейги, много ми е зле.
Не се чувствам добре. - О, не.
Да се прибереш ли искаш?
Да, извинявай. Може ли? - Не искам да го пропуснеш.
Много е забавен. - Май трябва да полегна.
Те ли ти казват да говориш така?
Хайде, стига.
Бързо оздравяване, Джен. - Добре.
Довиждане. Ще ми липсвате. Не се тревожете за мен. Добре съм.
Боже, мрат като мухи, а?
Може да си приготвим нещо здравословно
в кухнята, какво ще кажете?
Как мислиш, Крейг? - Може ли да поговорим отвън?
Пускаш филм, за да минава времето? - Добре.
Добрите учители не правят така.
Заповядай. - Всъщност не пуша.
За заблуда е. - Не вдишвай дима.
Мисля, че може би става нещо странно.
За какво говориш?
Не е ли странно, че Лиз Бенс
изведнъж изчезна без обяснение?
Предполагам. Странно ли е?
И не сме виждали Сузи от два дни.
А Джен започна да се държи странно и не се чувства добре.
Ти имаше мигрена два дни и се разтревожих за теб.
Обикновено мигрените продължават четири часа.
Защо всички жени в програмата изведнъж се разболяват?
Говорила ли си наскоро с Деб?
Определено й става нещо.
Може би не е било мигрена.
А нещо друго. - Какво?
Отрова.
Отрова ли? - Замисли се.
Лиз Бенс приготвяше храната ни.
А после изчезна.
И изведнъж всички жени се разболяха.
Добре, всъщност нямах мигрена.
Просто го казах, за да скрия истината.
Какво стана всъщност?
Помниш ли Кат? - Асистентката на Ник? Да.
Тя тайно ме заведе на яхтата на Ник.
Какво? - Да.
Измисли си всичко, за да прекарам деня с Ник,
и отидохме на огромната му яхта.
А после тя ме върна тук
и не трябваше да ви казвам.
Но Кат е малко съмнителна.
С Ник имат много напрегнати отношения.
Тя май го мрази.
Цял ден си била с Ник на яхтата му?
Да. И казвам, че Кат… - Божичко.
Да. Много е забавно. Разходка с яхта. Супер е.
Дейна, чуй ме.
Казвам, че Кат е подозрителна.
Когато пак се видях с Ник… - Пак ли?
Да. После трябваше да ме върне тук,
но ме заведе в Лука. - Пучини.
А вчера я видях да излиза със Сузи.
Снощи се върна без Сузи.
Даде ми книга за отвличане.
Ако тук става нещо незаконно,
може би Кат е замесена.
Ей, Крейг.
Много ми се ходи до тоалетна.
Може ли да отида? Много е спешно.
Да.
Благодаря. О, боже.
Намерих снимки с управителите, които са идвали тук.
Какво виждаш?
Има нормални и откачени?
Които правят физиономии? - Да, но се вгледай.
Всичките управители са жени и Кат
винаги е до най-красивото момиче на всяка снимка.
Аз ли съм най-красивата?
Виж, само жени са.
По дяволите. О, боже.
Целувах се с Кат.
Да, добре. Нали знаеш…
Но сега разбрах защо беше ядосана на Ник през цялото овреме.
Ревнувала ни е. Може би сме развалили плана й?
Защо е ревнувала? - Че се натискахме.
Видя ни, като ме взе. - Натискала си с Ник?
Престоите ни са различни.
Почакай малко.
Хрумна ми нещо.
Имената ни с Фран могат да са женски.
Решили са, че сме жени.
Затова Ник се държа толкова странно, когато се запознахме, нали?
Не е само Кат. И Ник е замесен.
Не. Не мисля, че е Ник.
Не съм виждала Ник с друга жена, освен с Кат.
А Кат непрекъснато искаше да ме накара да го заподозра.
Права си. Кат е отровителката.
Не мисля, че има отрова.
Нещо друго е.
Мисля, че Кат е създала цялата програма
за свалки. - Не знам.
Ник е много богат. Следи всичко за програмата.
Нищо подобно не може да се случи, без той да разбере.
Ник стои зад всичко. - Не…
Какво по дяволите?
Амбър?
Амбър!
Амбър?
Виждам те.
Следеше ли ме? Какво правиш?
Трябва да те питам същото.
Не те следях. - Не, не за това.
Какво правиш? - За какво говориш?
За прелъстяването на яхтата.
С всички управители ли го правиш? - Прелъстяване?
Амбър, чуй се. Звучиш страшно объркана.
Да се тревожа ли за теб?
Просто всички жени се държат странно и изчезват.
И Кат каза…
Чакай, не знам за изчезнали жени.
Кат ли?
Стой далеч от нея. Тя е измамница. Уволних я.
Какво? Кога? - Тази сутрин.
А трябваше отдавна.
Нестабилна е. Много е нещастна.
Не бъди като нея. Не свърши добре.
Свърши ли?
Амбър, не се отказвай от това.
И на Джен ли ще предложиш стриди?
Пак го правиш, костенурче.
Отблъскваш ме и се криеш в корубата си.
Защо те е страх от обичта?
Сериозно ли? Защо ме питаш това?
Призна, че си саботирала предишните си връзки.
Това правиш и сега.
Защо го използваш срещу мен?
Манипулираш ме! - Какво?
Отнесох се много внимателно с теб
и винаги имах най-чисти намерения.
Утре вечер организирам забава
и може би… - Не!
Тук става нещо подозрително. Сигурна съм.
По-добре се замисли, че си в Италия.
Майната й!
По дяволите.
Върна се. - Беше прав.
Скапаният Ник стои зад всичко. - Подлец!
Заведе Джен на яхтата си.
Отрече всичко.
И Кат я няма. - Няма ли я?
Да, каза, че я е уволнил. Но дали е истина?
Иска да ме изкара луда.
Използва миналото ми срещу мен.
Какво значи това?
Онзи ден на яхтата ми задаваше много интимни въпроси
и му казах някои лични неща. Ама че съм глупава.
Боже. Какви лични неща?
Лични са. - Извинявай.
Но беше много странно, защото започна съвсем невинно.
Пита ме дали искам да съм известна.
Но после - за любовта в живота ми. Кой говори така?
"Кога си пя за последно?"
Преди седмица.
Виж.
"36 въпроса, които водят до любовта."
О, боже. - Ник е организаторът.
Трябва да се махнем оттук.
Паспортите ни са в Крейг.
Американски граждани сме и имаме право да си поискаме паспортите.
И си ги искаме.
Освен това искаме да излетим оттук довечера.
Веднага.
Да, няма да стане.
Знаем, че става нещо съмнително
и просто искаме да си тръгнем.
Затова ни дай паспортите и няма да съобщим на властите.
Почакай. Какво? За какво говориш?
Всичките тези "жени", които се "разболяват"…
Защо са кавичките? Не разбирам.
Къде е Лиз? Къде е Сузи, а?
Знаем, че не се разболяват, Крейг.
Лизи трябваше да е тук само два дни и си тръгна.
Ами аз? Нямах мигрена.
Нямаше ли?
Защо каза, че имаш?
Вижте, утре е последният ден.
По-добре да не клатим лодката.
Имам женско име.
Още веднъж се извинявам, че ви пуснах "Животът е прекрасен".
От сега нататък ще чета за какво е филмът.
Искам също да напомня на всички какъв късмет имате, че сте тук,
и трябва да сте благодарни за тази взможност.
Нека се държим професионално и приятелски.
И в този дух, да направим няколко упражнения за изграждане на доверие.
Това се нарича "Подай тиквичката".
Споделете нещо лично за себе си.
Нещо, което сте научили тук.
Аз ще започна. - Имам по-добра идея, Крейг.
Играта е мафия.
Много е забавна и изгражда доверие.
Ще ви раздам тези листчета.
На тях пише дали сте жител или мафиот.
И после всички ще затворим очи.
Мафиотите ще си отворят очите, ще се погледнат
и внимателно ще изберат кого да убият.
Здравей, Ник. - Здравей.
Чао, амичи.
Амбър, може ли да поговорим отвън?
Не, благодаря. - Не.
Искаш ли да играеш с нас, Ник?
Да. Добре.
Коя игра? - Мафия.
Чудесно. - Страхотно.
Невероятно. - Добре.
Ще ги размеся. Не ги показвайте.
Не се издавайте кой сте.
Разбираш ли играта, Деб? - Да.
Мисля, че да. - Заповядай, шефе.
Сутрин е, хора.
Слънцето изгрява. Птичките пеят. Наспали сте се хубаво.
И след малко всички ще си отворят очите, освен…
Дейна.
Дейна, мъртъв си. - Добре.
Очевидно е бил Ник. Нали?
Какво направи с тях? - С кого?
Не говори, Дейна. Мъртъв си.
Защо мислиш, че съм бил аз? - Знаеш, че зная.
Очевидно е.
Какво знаеш, Дейна?
Дейна, млъкни, човече.
Мафиот ли беше или жител?
По-добре се успокой. - Не.
Не. Изкарва се удивителен човек.
С удивително семейство.
И ни доведе тук, за да станем част от това.
А вместо това
не ми обърна внимание и тази програма е скапана!
Скапана е! Съжалявам.
Докара няколко бели тук.
Готвим болонезе.
Гледаме филми в тази скапана дупка.
Нямаш друг план.
През три секунди минават влакове.
В стаята ми има люспеници, от които ме е страх,
но не искам да ги убивам и трябва да живея с тях!
Майната му!
Аз съм персийка. - Добре. Извинявай.
Но къде изчезнаха всички?
Тровиш ли ги, Ник? - Стига! Недей.
Държиш се гадно, Дейна. - Не, няма нищо.
За семейството ли ще си говорим?
Държал ли си ръката на сестра си, докато умира?
Не. Щеше да е ужасно съвпадение.
Аз - да.
Кони.
Кони беше всичко за мен.
Не исках да стане така.
"Тоскански гори" трябваше да е хубав ресторант,
не знаех, че ще се превърне в популярна
бърза храна за масово производство.
Трябваше да е моят "Спаго", моят "Ше Панис".
Приех това, в което се превърна. Огромен успех. Чудесно.
А сега се опитах да създам прекрасно изживяване за всички вас,
поканих ви в дома си,
във вилата си…
В живота си.
А вие смеете да ме обвинявате?
Този път наистина рискувах сърцето си.
Никога повече.
Боли. Наистина боли.
Съжалявам.
Благодаря, че ме поканихте да играя с вас.
Но трябва да вървя.
Не, не. - Недей, Ник.
Нико.
Браво, Дейна, глупак такъв.
Майната ти, измамник.
Какво каза? - Измамник си.
Гледах твоя епизод и едно хлапе те победи.
Хлапе ли? Елиът е на 13 години и половина!
А и правилата са пълна глупост.
И знаеш ли какво?
Изкараха ме задник.
Дори не беше там!
Майната ти. - Стига.
Това трябваше да е тиймбилдинг.
Успокой се.
Мъжагата Крейг се изправи! Ти си скапан фашист!
Нямаш право да ни отвличаш така!
Вече се извиних за филма. Седни.
Не за филма. - Мъртъв си.
А че си същински Чарлз Менсън,
когото ще пребия!
Имаме си кибритлия. - Ти си луд.
Искаш ли да се върнеш в Тинек?
Ей, ей.
Аз съм от Тенъфлай.
Стига, Дейна. Седни.
Сядай. - Свали си ризата.
Сядай! - Няма да си я сваля.
Сядай! - Не!
Ей! Сядай! - Няма да си сваля…
Ей! - Свършено е с теб!
Не, не. - Ще видиш!
Хайде, стига.
Свалих си ризата и няма да спра,
докато не пролея кръв! - Не знам.
Сядай! - Добре!
Хубаво. Няма да се бием.
Защото не ми е добре,
защото май има някакъв вирус.
Отивам да пийна във вилата. - Какво? Какво?
Какво по дяволите?
Мисля, че Деб е убийцата. - Кучка!
Всички сте кучки! До един!
Боже мой! - Извинявай.
Няма нищо.
Добре ли си? Защото избухна.
Не, трябваше да го разсея.
Ела с мен. Става нещо сериозно.
Не спират да идват хора с хубави дрехи.
Ник каза, че ще прави парти.
Добре ли си? - Да.
Но имат автомати. - Автомати ли?
Какво по дяволите? - Мамка му. Ще я убият.
Това е убийство. Знаех си.
Какво става?
По дяволите.
Ще я проследя. Ти остани тук, става ли?
И се пази. - Почакай. Защо?
Това план ли е?
Защо все рискуваме живота си?
Ще се справя.
Извинявай. Мамка му.
По дяволите!
Помощ!
По дяволите.
Проклятие.
Деб?
Случи се толкова бързо.
Амбър!
Фран! Фран! Отвори!
Да? Само секунда.
Хайде, хайде, хайде.
Здравей. - Трябва да се махаме.
Дейна е мъртъв.
Деб е замесена.
Ник и Крейг ще принесат Лиз в жертва.
Не знам! Но трябва да се махаме.
Това шега ли е? - Наистина се случва.
Да намерим Джен и да бягаме.
Добре. Да не те е напекло слънцето?
Дейна е мъртъв! Истина е!
Боже мой.
Тя идва. Идва! Хайде! - Кой идва?
За бога. - Джен, Джен, Джен.
Давай, давай!
Джен. - Джен.
Джен. Джен.
Мъртва е.
Казах ти. - По дяволите!
Скрий се. - Добре, да се скрием.
Почакай. Какво става?
С Дейна видяхме вързаната Лиз.
Разделихме се и го намерих убит, а Деб беше над него.
Разбрали са, че знае.
Ник е създал програмата, за да прелъстява жени,
а сега убиват хора.
Защо? - Не знам!
Но нали знаеш как всички изчезват
и имаш женско име?
Какво?
Звъня на 911,
но не вдигат. - Амбър?
Амбър?
Амбър.
Къде си?
Скапана кучка.
Боже мой.
Звъня на 911, но май заглушават сигнала.
Ей!
Къде се губиш?
Кой е този?
Аз съм Фран. Как е?
Слушай. Преследват ни и убиват хора.
Какво? Обади ли се на 911?
Не мога. - Май заглушават сигнала.
Да бягаме. - Добре.
Амбър?
Почакайте. Какво стана? Това убиецът ли е?
Амбър?
Защо бягаме към вилата?
Не знам. - Ама че скапан план.
Помощ. Помогнете ми.
Той е тук. - Боже, жив е.
Кой е жив?
Помощ. - Кой беше това?
Хей. - Помощ.
Целият е в урина. - Божичко.
Добре ли си?
Какво ти стори Деб? - Не беше Деб, а свинете.
Свинете ли?
Ама че расови обиди.
Хора. - Истински хаос.
Трябва да бягаме! Хайде!
Давайте! По-бързо!
Какво е това? - Атриумът.
Дейна, не заспивай. Недей.
Познаваш вилата. Къде да отидем?
Къде да се скрием? - Кабинетът.
Кабинетът ли?
Къде е това? Дейна!
Добре ли е? - Не знам.
Какво ще правим? - Сетих се.
Посочи го. - Приятелката ми е в Италия
и бягат от сериен убиец.
Натам. - Добре.
Италия! Държавата.
Какво? На кого да се обадя? Как така не знаете?
Добре дошли.
Хора, това е Амбър. Тя дойде.
Мама Мартучи? - Довела си приятели. Чудесно.
Порното от Лука.
За това ти разказах в бара.
Не е ли прекрасна?
Не е това, което изглежда.
Почакай. Не е ли порно от Лука? Защото изглежда точно така.
Какво по дяволите?
Извинете, алармата ми не звънна.
Номерът в Италия не е 911, а 112.
Хора.
Добре.
Супер.
Хубаво.
Как така нищо?
Не мога ли да подам оплакване?
Беше доста вълнуващо. Още съм с дилдо в дупето.
И аз. - Така ли?
Боже мой!
Здравей. - Здравей.
Как си? - Благодаря.
Не си представях така нещата.
Да, но почти познахме за секса.
Да. - И видях мама Мартучи.
Май е време да се сбогуваме.
Да.
Беше ми приятно да те опозная.
Благодаря за приключението. - Винаги.
Пази се.
Здравей.
Ама че каша забъркахме, а?
О, да.
Оздравявай бързо.
Сега ли ще се целунем?
Или… Не. Добре.
И после… Опитах се да предупредя всички.
Казах им. И после се появиха свинете.
Имаше ли свине?
Мисля, че фармацевтът ми е дал грешните хапчета.
Чао.
О, боже. - Какво е станало тук?
Къде беше? - В Генуа. Беше супер.
Липсвах ли ти? - Да.
Не знам защо…
Това дилдо ли е? - Да.
ХОТЕЛ
ДЕБ УЕБСТЪР
Зловещо е колко дълбоко спи.
Е, рагаци.
Май това е краят.
Дано се радвате на тези спомени цял живот.
За мен беше чест.
И ви напомням, че подписахте договори за неразкриване,
които са правно обвързващи
и ви забраняват да обсъждате екскурзията.
За бога. - Чао, амичи.
БЕЙКЪРСФИЙЛД, КАЛИФОРНИЯ
Здравей. Боже мой.
Ако те изхвърля, трябва да го нулираш
с паролата на администратор.
Това ли е банката? - Да.
Обикновените неща изглеждат удивително.
Да.
Боже мой. Големият шеф. Не мога да повярвам, че сте тук.
Може ли да се снимаме?
Джейк, ела, моля те.
Ще ни снимаш ли? Извади си телефона. По-бързо.
Какво правиш тук?
Много мислих за това, което стана.
Не биваше да се сбогуваме така.
Да. - Чувствам се ужасно.
С приятелите ми правим такива партита отдавна
и не се замислих.
Винаги каня управителите и който иска, идва.
Божичко.
Не.
Искам всички да се забавляват
и мислех,
че ти харесва от разговора ни.
Казах ти за опита ми с груповия секс
и удълженото блаженство.
Попитах те дали ти допада и каза да?
Добре.
Боже, не исках…
Това е…
Чудех се за "удълженото блаженство". Не съм те разбрала.
Но това не извинява докрай поведението ти.
О, не, съгласен съм. Съжалявам за някои неща.
И след всичко, което се случи, се вгледах в себе си
и разбрах, че ще е най-добре за мен и за останалите,
ако се откажа от интимностите за известно време.
Сега се въздържам.
Виж, костенурче,
научих много за себе си след срещата ни.
Не мога да повярвам, че дойде тук, за да ми го кажеш.
Наистина исках да те видя отново.
Невероятно.
Надявах се да приемеш
предложението ми да плаваме покрай брега на Амалфи
като моята номер едно.
Искам да съм с теб.
Само с теб.
Хайде, костенурче.
Съгласи се.
Знаеш ли какво? Не мисля.
Няма да е уместно, защото си ми шеф.
Нали затова не искаше да казвам на никого?
Добре.
Сигурна ли си?
Да.
Тук ми е добре.
Но ти пожелавам лек път обратно, където и да отиваш.
Нося ти нещо.
Не го искам.
Не съм костенурчето ти.
По-добре си върви.
Олеле.
Добре.
Мислех си, че може…
Довиждане, Ник.
Тръгвай.
Махай се оттук!
Честит рожден ден,
честит рожден ден,
честит рожден ден, скъпи Алекс.
Превод на субтитрите: Владислав Иванов