Hvad er det her?
TIDLIGERE
Vi skal skilles efter et års ægteskab.
Jeg har allerede en forlovet,
og jeg elsker Sarah meget højt.
Se. Jeg eksperimenterer med at lave soto betawi.
Det er lækkert. Smag.
Jeg vil aldrig spise din mad.
Du er gift med Bian. Jeg vil ikke ødelægge et ægteskab.
Efter et år går jeg fra hende.
Og så gifter vi os.
BETAL VORES LØNNINGER
Ro på.
Ro på. Vær ikke anarkister.
Damer og herrer, hav tålmodighed.
Jeg lover, at alle nok skal få deres lønninger.
-Giv ikke tomme løfter! -Ja!
Jeg undskylder på forhånd.
Men jeg ved ikke, hvordan man beder om hjælp længere.
Vær ikke sådan.
Vi har været venner i lang tid. Vi bør hjælpe hinanden.
Du er oppe imod vaskeligheder.
Næste gang er det måske mig, der har det svært.
Yasmin, du skal ikke græde.
-Undskyld, at jeg er en byrde. -Vi skal nok hjælpe dig.
Jeg håber, at det her hjælper.
Er du sikker på det beløb?
Tak, Abi.
Jeg betaler dig tilbage.
Tak. Undskyld forstyrrelsen.
Det er nok.
Du behøver ikke græde.
Du kan slappe af nu.
De morer sig sådan.
Tari, gør dine øje ondt? Tør dine øjne.
Bian holder virkelig af Tari. Han er kærlig.
-Virkelig? -Det er sandt.
Når de vokser op,
kan vi føre dem sammen. De passer godt sammen.
Altså...
Tror du stadig på arrangerede ægteskaber?
Når Bian bliver stor, gifter han sig med Tari.
-Mener du det? -Ja.
Amen.
-Bian, kom her, sønnike. Tari. -Hvad laver du?
Tari.
Kom her. Bian, kom her.
Når du bliver stor, skal du tage dig godt af Tari.
Gør ikke Tari ked af det, okay?
Okay, mor.
Se? De er så søde.
AT SPILLE KONE
Jeg forstår jeres gode hensigter ved at bede Tari om at bo hos jer.
Men siden hendes forældre er væk...
...som Taris fars storebror, har jeg fuldt ansvar...
...for Taris fremtid.
-Hvis det er Guds vilje, ikke? -Jo.
-Vi skal nok tage os godt af Tari. -Men...
Vi forstår, hr.
Min kone og jeg ser allerede på Tari som vores eget barn.
Så hvis der er noget...
...vi kan gøre for hende...
...så sig endelig til.
Prisen for prisværdige dimittender
fra business management-fakultetet 2015...
...Btari Hapsari, BBM.
Men jeg vil stadig være her.
Jeg vil være onkel og tante hengiven.
Tari...
I går kom fr. Yasmin her igen.
Hun spurgte om, hvornår du var klar til at møde dem.
Så du kan blive tættere...
...med Bian.
Tante og jeg skal i hvert fald ikke tvinge dig, hvis du ikke er klar.
Det er okay.
Ja, men det er sandt.
Tante og jeg har det ikke godt med at afslå deres anmodninger.
Er I enige? Hvis tante Yasmin matcher hendes søn med mig?
Jeg ved jo, hvem din far var.
Han vil ikke træffe det forkerte valg for sin bedste ven.
Fru Yasin og hr. Muchtar er gode mennesker.
De har jo opdraget deres søn godt.
Ikke sandt?
Jo.
Så du er enig?
Hvis det er Guds vilje.
Din tante og jeg bliver lettede, hvis du takker ja.
Hvad synes du?
Hvis onkel og tante er enige, er jeg også.
Hun er alletiders. Ami kan tage til De Asiatiske Lege.
Ja, hun kan vinde mod Philippinerne.
Du der!
Jeg sagde, I ikke skulle optage. I er så stædige.
Du godeste, Mi. Du skater så godt. Uploader jeg det, går det viralt.
Du kommer i FYP, Mi!
Eller kommer på hr. Dedis podcast.
Hans program, Tæt på Døren!
Det er jeg ligeglad med. Jeg er ikke interesseret.
Du er så plat. Du har ikke engang en Instagramkonto.
-Selv min mor er sejere end dig. -Jeg har ikke Instagram.
Eller WhatsApp, Facebook, Line...
Jeg gider ikke de ting. Her, se min telefon.
Det er en mursten.
Er det en telefon?
-Den er antik, Mi. -Sandt.
Giv den til et museum.
Få den lamineret, så den ikke ridses.
I to er uforskammede.
Jeg giver jer en lussing.
Jeg har fået nok at jer to.
Sociale medier er spild af tid.
I bruger hele dagen på Instagram.
"Hvor mange likes har jeg fået?"
I bliver begge stressede af det.
Det hedder teknologi, Mi! Vi er kloge.
Vi skal kunne forstå teknologisk udvikling.
Hvis du ikke gider, så gå hjem...
-...og se Naruto. -Jeg behøver ikke teknologi.
-Jeg har fået nok. Fred være med jer. -Og dig.
Det behøves ikke.
Hun ved ikke, hvad viralt er.
Bare vent indtil, hun får et muddermaskesponsorat.
Åh gud. De ignorerer os.
Hvor er du sød. Du dagdrømmer som i film.
Hvad taler du om?
Hvad er galt?
Din mand?
Hvorfor er alt, jeg gør, forkert i hans øjne?
Skal jeg bare gøre, hvad han vil have?
Ikke at passe på ham. Ifølge vores aftale.
Det sagde jeg jo fra begyndelsen, Tar.
Du hører bare ikke efter.
Ja, men...
Så ville jeg føle mig som en ulydig kone.
Det er omvendt!
Han er en ulydig mand. Har han nogensinde brudt sig om dig?
Aldrig, vel?
Så ved at følge din mands befaling er du en god kone.
Hvis han beder dig om at passe på dig selv...
...behøver du ikke tage dig af ham. Bare gør det.
Det er jo, hvad han vil have.
Tænk ikke for meget over det.
Han er nok sammen med hende kvinden nu.
Langsomt...
Skat, kør ikke så hurtigt.
-Bare rolig. -Du er stadig nybegynder.
Hvem lærte mig at køre bil?
Mig.
Kan du lide at køre hurtigt?
Ja.
Men du er ny. Du burde ikke køre hurtigt.
Elever skal følge lærerens instruktioner.
Nej, du er bedre end mig nu. Du er læreren.
Hvad kan jeg sige?
Vi har datet i fem år. Du har altid forkælet mig.
Du henter mig altid. Nu hvor du ikke er her,
kan jeg køre min egen bil og køre hurtigt ligesom dig.
Jeg er her da.
Jeg er her altid.
Når du vil hentes, sender du bare en besked.
Jeg kommer altid. Uanset hvad.
Jeg har dårlig samvittighed. Du er en andens mand.
Sar...
Sig ikke det der.
-Er det fra din kone? -Nej.
Min mor.
Jeg har ikke lyst til det her.
Hvad er der, skat?
Hvad?
-Kan vi tale? -Usædvanligt. Hvad er galt?
Far vil have os til middag.
-Hvornår? -Senere på eftermiddagen.
-I dag? -Ja.
Har du planer?
Nej.
Hvorfor så pludseligt?
-I dag er hans fødselsdag. -Din fars?
-Hvorfor ikke sige det? -Det gør jeg nu.
-Ja, men vi har ingen gave. -Bare mød op og spis.
-Hvad tid skal vi tage afsted? -Kl. 16.
-Så tidligt? -Ja.
-Jeg gør mig klar. -Vent.
Der er noget, jeg vil tale om...
Ud over mor, far og Kinan kommer der meget familie.
Vi skal ligne det perfekte par. Et lykkeligt par.
De skal ikke kende til sandheden.
Forstået?
-Hvad skal jeg gøre? -Opfør dig som en glad kone.
Forstår du? Grin, gå sammen, smil.
Holde i hånd.
-Okay. -Hey...
En ting til...
Vi skal øve os.
-Øve os? -Ja.
På at være intime.
Ja.
-Det er svært. -Selvfølgelig.
Fordi du opfører dig sådan. Gør sådan her.
Vi skal virke intime.
Ellers finder de ud af, at vi lyver.
Kom her.
Tættere på.
Her. Sådan her.
Skal vi øve os på at holde i hånd?
Skynd dig. Kom nu.
-Bare slap af. -Okay.
Kom her. Sådan. Slap af.
Smil. Vis dine tænder.
Gå.
Bian. Wow, så dristigt.
Se de turtelduer.
-Så sødt. I holder i hånd. -Ja, vi øvede os.
Bian, din kone er virkelig sjov.
-Kære? -Skat.
-Her er de. Mit yndlingspar. -Du ser godt ud, mor.
Gud være lovet, ja.
-Ser jeg godt ud? -Ja, virkelig.
Far har ventet på mig.
Jeg taler med ham.
Alt vel, mor? Er du sund?
-Gud være lovet. -Gud være lovet.
Jeg er i det mindste sundere end mine venner med kræft.
-Gud være lovet, mor. -Gud være lovet.
Hvor har du været? Du kommer sjældent. Jeg savner dig.
-Ja, fordi Bian har travlt. -Sådan er Bian altid.
Han vil være uafhængig, så han har ikke meget tid.
Men han finder tid til dig, ikke?
Jo, Bian er ofte hjemme.
Tari...
Behandler Bian dig godt?
Tari!
-Fred være med dig, far. -Og fred være med dig.
-Tillykke med fødselsdagen. -Tak, Tari.
Din ankomst gør mig fornøjet.
Det kan man ikke sige.
-Du tager fejl. -Som sædvanlig.
Kinan!
-De skændes altid. -Du ser sød ud.
Du er så smuk.
Lad os sidde ned.
Jeg er sulten. Kom.
Jeg er vild med dem. Smukke billeder.
Jeg kan godt lide det her.
Men hvorfor smiler gommen ikke?
-Det synes jeg ikke, han ikke gør. -Jo, se her, mor. Se.
-Hans ansigt er helt skævt. -Jeg var nok bare anspændt.
Ja, Bian var anspændt. Det var jo hans bryllupsdag.
Se.
Når hun bliver gift, er hun nok den, der ser sur ud.
Aldrig.
Selv hvis jeg skulle give 1.000 mennesker hånd,
ville jeg smile.
-Far, kom her. -Senere.
Min bryllupsdag skal være stor, på et hotel. Helt proppet.
Det skal være glamourøst, ikke som Bians bryllup.
Der var kun få invitationer. Middelmådigt.
Kinan!
Lad os spise.
Ja, mor.
Bian, hvordan går arbejdet?
-Godt. Gud være lovet. -Godt?
Hvad med dig, Tari?
-Hvordan går forretningen? -Godt.
Du kan sælge dine produkter i mit supermarked.
-Virkelig? -Ja, virkelig.
Dit firma klarer det godt på nettet.
Hvis du sælger dine produkter i mit supermarked,
vil firmaet blive et af de største i Indonesien.
Enhjørning.
Enhjørning er det legetøj, du havde som barn.
Du mener et firma, der er over en milliard dollar værd, ikke?
Enhjørning.
-Lad mig tjekke. -I to.
Hvad?
-De skændes altid. -Se selv.
Tari, har Bian været hård ved dig?
Nej, mor.
Bian vil ikke bebyrde mig med at lave...
...morgenmad, aftensmad og...
Jeg laver det alligevel, så han ikke behøver spise ude.
Bian.
Laver Tari god mad?
-Ja. -Hvad laver hun til dig?
Hun laver...
-Stegte ris. -Stegte ris.
-Og... -Kyllingegrød.
Når Bian skal skynde sig på kontoret,
laver jeg toast til ham.
-Fint, at hun laver mad hver dag. -Ja.
Alt, hvad Tari laver...
...spiser jeg op. Særligt hendes soto betawi.
-Ikke? -Jo.
-Soto betawi. -Soto betawi.
-Spis. -Ja.
Hej, onkel.
Tillykke med fødselsdagen.
-Aldi, mange tak. -Du ser sund ud, onkel.
-Hvorfor tog det så længe? -Trafikprop.
-Hej, tante. -Hej.
-Brormand. -Har du mødt Tari?
-Det har jeg. -Bians kone.
Vi har mødtes før.
-Mor, far. -Av!
Vi må afsted. Tari har det ikke så godt.
Tari, er du okay?
Jeg har det ikke så godt.
-Okay, mor? -Du må forblive sund.
-Undskyld, far. -Det er okay.
Må fred være med jer.
-Og fred være med jer. Få lidt hvile. -Ja.
-Tag plads. -Ja, onkel.
Hvorfor går vi så tidligt? Jeg har ondt af mor og far.
Det har jeg sagt. Vi spiser og tager hjem.
Jeg har ikke spist endnu.
Var det på grund af Aldi?
Kom ikke Aldi for nær.
-Hvorfor? Er han din fætter? -Han kender til Sarah.
Hvad mener du?
Aldi introducerede mig for Sarah.
Han ved, at jeg er forlovet med Sarah.
Og at jeg ikke ønskede arrangeret ægteskab.
Han ved meget.
Jeg plejede at stå Aldi nær.
Ved han også, at du ofte ses med kvinden?
Sørg for, at det forbliver sådan.
Derfor skal du ikke tale med Aldi. Han må ikke finde ud af noget.
Men jeg vil have min gave.
-Hvilken gave? -For at spille din kone...
...i et lykkeligt ægteskab.
Når det ikke er tilfældet.
Fint.
-Virkelig? -Ja.
Hvad vil du have? En taske?
Sko? Smykker?
Du skal tage med på indkøbstur.
Vi er ved at løbe tør for mad.
Fint.
-Er du færdig? -Ja.
-Bian, indkøbsvognen, tak. -Du skal skubbe den.
Jeg er træt.
Hvorfor køber du kun ind til dig selv?
Du sagde jo ikke, hvad jeg skulle købe.
Fint. Så køber jeg det selv.
Bian, vent.
-Lad os spise. -Nej, vi skal hjem.
Jeg er sulten.
-Vi kan bestille takeaway. -Men jeg vil have yakiniku.
Det er op til dig. Hvad med indkøbene?
Dem lægger vi i bilen, og så kan vi spise.
Jeg lægger dem i bilen. Vent på mig på restauranten.
-Mener du det? -Ja.
I morgen giver jeg omgående værkstedet besked.
Det er jeg ked af, hr.
-Ring til mig senere. -Ja.
Jeg ringer i morgen.
Vær forsigtig næste gang.
Jeg sagde, du ikke skulle køre hurtigt.
Heldigvis er du uskadt.
Jeg kører kun hurtigt, når jeg er ked af det.
Jeg har jo ikke set dig hele dagen.
Jeg kører dig hjem.
Lad os spise først.
Okay. Kom.
-Vær forsigtig næste gang. -Ja.
-Lover du det? -Jeg er hos dig nu.
Så jeg er forsigtig.
Hej, Bian. Må fred være med dig.
-Hvor har du været? -Sarah havde brug for mig.
Jeg skal spise med hende.
-Du kan spise selv, ikke? -Okay.
Må fred være med dig...
Undskyld. Vi lukker nu.
-Okay. -Tak.
Vi skal tale sammen.
I morgen. Jeg er træt.
-Vent, Bian. -Hvad er der?
Jeg vil tale om vores ægteskabsaftale.
Hvad vil du ellers tale om?
-Du skal holde op med at se den kvinde. -Sarah?
-Ja. -Det kan jeg ikke.
-Hvorfor ikke? -Hvorfor skulle jeg?
-Hvad hvis familien finder ud af det? -Det gør de ikke.
Sarah og jeg har altid været forsigtige.
Hvad hvis mor og far ser jer sammen?
Familien, der ved, at vi er gift?
-Jeg bruger en undskyldning. -Det går ikke for evigt.
Hvad vil du?
Jeg ved, at vores ægteskab var arrangeret.
Måske følte du dig tvunget. Det gjorde jeg ikke.
Det er dit problem. Jeg er ligeglad.
-Ægteskab er en hellig pagt. -Det er ikke helligt.
Det er et tvungent ægteskab!
Du gav mig et år, ikke?
Mens vi er gift...
...kan du ære mig som din kone.
Og ære min familie.
Jeg beder ikke om meget.
-Jeg tænker over det. -Tænke over det?
Er det ikke nok, så ved du, hvor den religiøse domstol er.
Søg om skilsmisse.
-Fru Darmi... -Ja.
Kan du tørre op udenfor?
-Det er græs, hr. Bian. -Det...
Det, han mener, er, at han vil tale privat med mig.
Må jeg ikke høre det?
-Korrekt. -Okay.
Denne gang gør jeg, hvad du vil have.
At aldrig se kvinden igen?
I offentligheden, ja. Hvor folk kan se os.
-Hvad hvis du bryder reglerne? -Det gør jeg ikke.
Gør du, så får jeg kompensation.
-Hvad? -Jeg får kompensation.
Aftale, for det vil aldrig ske.
Vi har altid været forsigtige.
Vi får se.
-Hvor skal du hen med den taske? -Jeg skal afsted.
Nej. Min onkel og tante kommer.
Kommer de her? Hvorfor sagde du ikke det?
-Det siger jeg nu. -Det kan jeg ikke.
-Hvorfor? -Jeg skal ses med venner.
Så aflys. Det er deres første besøg.
Hils fra mig.
Bian...
-Fred være med dig. -Fred være med dig.
Og fred være med dig...
-Onkel, tante. -Bian.
Nå, nå, nå...
-Onkel. -Jøsses.
-Hvordan går det? -Godt, tante.
Hvad er nu det her?
Hun er voksen, men stadig klæbrig.
-Din mand holder øje. -Det er okay.
Tari, de er trætte. Tag dem med ind.
Hvor skal du hen med den taske? Går du?
Nej.
-Jeg... -Vi har andre tasker.
-Ude foran. -Nå ja.
-Hvis tasker er de? -De er mine og tantes.
De er vores. Vi overnatter her.
Vil du overnatte her, onkel?
-Ja. Må vi? -Gerne.
Det er jo vores barns hjem.
-Men man skal spørge om lov. -Kom ind.
Kom ind. Tag plads. Noget at drikke?
Ja, tak.
Varmt eller koldt?
-Jøsses. -Fru Darmi.
-Ja? -Kom her.
-Av, min talje... -Du må være udmattet.
Jeg forlader dig et øjeblik.
Okay.
Giv onkel noget at drikke.
Ja, varmt, tak.
-Og dig, frue? -Det samme, tak.
Ingen is, tak.
-Okay. -Jeg er gammel.
Hvorfor skal de overnatte?
Det ved jeg ikke.
-Skal jeg sende dem hjem? -Nej.
-Hvor skal de sove? -Vi har jo to værelser.
Hvor skal du sove?
-Du godeste. Alle mine ting er dernede. -Og?
Hvis de ser mine ting...
...vil de tro, at vi sover hver for sig.
Det her er din skyld.
Hvad skal vi gøre?
Sideterrassen er derovre.
-Køkkenet er derovre. -Ja.
-Men bare rolig, onkel. -Hvorfor?
-Lad fru Darmi gøre rent. -Bare værelset.
Det er okay. Bare nyd din drik.
Det er ikke sødt.
Jeg kalder på hende.
-Tante, tag venligst plads. -Onkel kan ikke drikke alene.
Vent, fru Darmi kommer.
-Hvor er din mand? -På toilettet.
Huset er virkelig behageligt.
-Lad mig smage først. -Ja.
Vil du se tv? Jeg tænder. Eller ikke alligevel?
Her er lungekød.
-Suppen, tak. -Bare suppen, ikke?
Jo.
-Tag ikke for meget. -Tilføj lidt lime.
Lad os smage.
Bian, jeg giver dig noget.
-Hvordan smager det? -Du godeste.
Tari, du laver lækker mad.
-Gud være lovet. -Jeg savner din mad.
Tantes mad er ikke god længere, siden du flyttede ud.
Hvad sagde du?
-Det er sandt. -Var din mund!
Hvorfor har du så taget på?
Fint. Det er lækkert.
Var det ikke godt, var du gået fra mig.
Du milde.
-Spis, Bian. -Smag, Bian.
Smag. Kom nu.
Hvordan smager det, Bian?
-Lækkert, ikke? -Det er lækkert.
Jo, det er lækkert.
-Se selv? -Det er lækkert.
Virkelig lækkert?
Så godt, skat.
Han kaldte hende "skat".
Tak.
Denne vej, tante.
Kom ind.
Hvis værelse er det?
Gæsteværelset.
Men jeg bruger det nogle gange.
Ja.
Går det fint med dig og Bian?
Ja. Han er meget venlig.
-Hans familie elsker mig. -Gud være lovet.
Jeg tænkte, fordi jeres ægteskab var arrangeret...
...at det måske ikke gik så godt.
Jeg tog vist fejl.
I har det begge fint.
Ikke som mig før.
Efter vores bryllup sov vi ikke i samme værelse.
Virkelig?
Jeg mener det altså.
-Mit ægteskab var også arrangeret. -Virkelig?
Dig og onkel virker så intime.
Det er vi nu.
Men dengang smilede jeg aldrig til din onkel.
-Værsgo, hr. -Tak, fru Darmi.
-Hr. Bian. -Ja?
Av!
Undskyld. Jeg må hellere tage hjem.
Okay. Tak, fru Darmi.
-Fred være med dig. -Og fred være med dig.
Bian.
Ja, onkel?
Jeg endelig er lettet.
Over at se dig og Tari have det godt sammen.
Jeg var bekymret.
Fordi jeres ægteskab var arrangeret.
Jeg var bekymret.
Din onkel elsker mig. Virkelig højt.
Alt, jeg beder om, får han til at ske.
Beder jeg om noget, dukker det op.
Der er kun en ting, din onkel ikke vil give mig.
Hvad?
En skilsmisse.
Ifølge din onkel er skilsmisser djævlens hvisken.
Og djævlen elsker at se skilte par.
Sådan der.
Fortalte Tari dig om, hvordan hendes forældre døde?
Kun lidt, onkel.
Der var en bilulykke dengang.
Bilen ramte en lastbil på Jagorawi-motorvejen.
Tager jeg ikke fejl, var Tari lige begyndt i high school.
Det traumatiserede hende i et år. Hun var bange for biler.
Men efter lidt tid, Gud være lovet, forsvandt frygten.
Ak!
Når jeg tænker på det...
...får jeg ondt af hende.
Med tiden åbnede jeg mit hjerte for din onkel.
Fordi din onkel er så rar, og han er unik.
Han er tålmodig, når jeg er sur og tvær.
Du milde, jeg havde en dårlig attitude.
Derfor blev jeg forelsket i din onkel.
Til den dag i dag.
Bian, du ved...
...at din tante og jeg ikke blev velsignede med børn.
Det ved jeg.
Tari er som vores egen datter.
Jeg er taknemlig. Gud være lovet. Når jeg ser alt nu...
...bliver jeg glad.
Det var det rette valg at blive hendes mand.
Ja, onkel.
Mine bekymringer for at lade dig passe på Tari er væk nu.
Det viser sig, I har det fint.
Jeg kan se, at Tari er glad. Jeg er også glad.
Hvis det er Guds vilje.
Gud være lovet, at I begge har det fint.
Det vigtigste er at sove i samme værelse.
Sammen.
-Kaffen smager godt. -Ja, drik bare.
Wow, wow, wow.
Se dem lige.
Jeg er misundelig på jer to. I er det perfekte par.
-I gør alt sammen. -Hvad?
Vær forsigtig med, hvad du siger.
Når jeg hjælper dig, får jeg skældud.
Det er bedre at gøre selv.
Du roder bare. Klart, at jeg skælder ud.
Alt skal være pænt og rent. Du arbejder uden at tænke.
-Se, hvordan din tante taler. -Men det er jo sandt.
Hvad taler du om? Tante og jeg skal i seng.
-Ja, I må hvile. -Jeg er træt.
Tid til hvile. Vi er gamle.
-Mest din tante. -I er begge unge.
Hvad mener du?
Jeg er stadig ung.
Nå, tak for i dag.
Nok sludren.
-Hvad? -Undskyld larmen.
-Kære. -Okay.
Det er sjovt at se dem.
Tari.
Ja?
-Hvad er dit arbejde? -Mit?
Jeg sælger frossen mad.
-Frossen mad? -Ja.
Hvad er din månedlige indkomst?
Der er intet fast tal.
Hvad er gennemsnittet?
-Omkring 700. -Tusinde?
Millioner.
-Syv hundrede millioner? -Ja.
-På at sælge frossen mad? -Det er kun indkomsten.
Hvordan gør du det?
Måske fordi jeg har gjort det i lang tid.
-Og der er mange forhandlere. -Du tjener 700 millioner om måneden.
-Og du kører sådan en bil? -Hvad er galt?
Køb en ny bil.
Den virker stadig. Det er spild.
Jeg sparede op til den i et år.
Kontant? Hvorfor?
Hvorfor skylde penge?
Hvorfor ikke bruge kredit?
Det er fint at være uenig.
Når jeg køber noget, tænker jeg over det i lang tid.
"Er denne ting en nødvendighed eller et ønske?"
Du er så indviklet.
Godt så.
-Er du træt? -Nej, jeg skal vaske op.
-Jeg går ovenpå. -Okay.
Hvad skal jeg gøre?
Bian...
Bian, vågn op.
Bian.
Vågn op. Vi skal bede.
Hvad laver du her?
Jeg glemte det.
-Onkel venter på dig nedenunder. -Onkel?
Du lovede at bede med ham i moskeen.
Sig, at han skal bede herhjemme.
En mand skal bede i moskeen. En kvinde beder hjemme.
Vil du være muslimsk mand eller muslimsk kvinde?
Så lad gå.
Så krævende.
Du kan godt.
Vask dig først, okay?
-Onkel. -Der er han.
-Har du ventet længe? -Nej. Vi har stadig fem minutter.
-Men vi bør tage til moskeen nu. -Ja.
Så vi kan bede Sunnah-bønnen inden daggry.
-Sunnah-bønnen, ja. -Fred være med dig.
Og dig.
Hvad er Sunnah-bønnen?
To rakat Sunnah-bønner inden daggry.
-Okay. Ses. -Hvad mener du med "ses"?
-"Må fred være med dig." -Må fred være med dig.
Og fred være med dig.
-Bian. -Ja, onkel?
Denne moske er fantastisk.
-Så fin. -Smuk, ikke?
-Luksuriøs. -Ja.
Beder du ofte her?
Hver dag, onkel.
-Det var godt. -Stamgæst.
-Ja.
-Må fred være med dig. -Og fred være med dig.
Nå, nå, nå...
-Du leder bønnen, ikke? -Jo, hr.
-Du har en flot stemme. -Allahs vilje, tak.
Bor du her? Det er første gang, jeg ser dig.
Nej, jeg er blot en gæst.
Han er stamgæst her.
-Hr...? -Jeg hedder Bian, Ustad.
-Hvordan kunne du glemme mig? -Han er stamgæst.
Hvordan kunne du glemme det?
Nummer 65, hr.
-Nummer 65? -Ja.
Ustad glemte mig, fordi hans menighed er enorm.
-Bestemt. -Det er umuligt at huske alle.
-Så... -Vi må videre, Ustad.
Fred være med dig.
-Fred være med dig. -Og fred være med dig.
Hvem er han?
Selvfølgelig.
Bian, tak for at have os sovende.
-Jeres hjem er dejligt. -Ingen årsag.
Vores hjem er jeres hjem.
-Du milde... -Hvad er der?
-Jeg kommer til at savne dig. -Du kan komme på besøg.
-Eller jeg kan besøge jer igen. -Sandt.
Enkelt, ikke?
Pas på helbredet.
-I lige måde. Spis godt. -Ring senere.
Ja, hver dag, så længe det ikke vil kede dig.
-Onkel. -Pas på Tari, okay?
-Skal nok, onkel. -Hold dig sund, mit barn.
-Glem ikke at bede. -Ja.
-Må fred være med dig. -Og fred være med dig.
-Pas godt på hende. -Skal nok.
Tak, Bian.
-Må fred være med dig. -Og fred være med dig.
Vær ikke trist.
Jeg besøger jer snart igen.
-Pas på helbredet, onkel. -Ja.
Okay så.
Kom så, kære.
Du milde.
-Må fred være med dig. -Og fred være med dig.
Nu står vi lige.
Hvad mener du med det?
Du spillede min kone til min fars fødselsdag.
Nu har jeg spillet din mand foran din onkel og tante.
Jeg spillede ikke, Bian.
Jeg går ud.
Hvorhen?
-Jeg skal ses med Sarah. -Jeg beder Allah om tilgivelse.
Hvorfor?
Så du tror...
...at fordi vi sov i samme værelse...
...at vi er ægte ægtefolk nu?
Husk, at vi har en ægteskabsaftale.
-Jeg kan ikke tro dig. -Accepterer du det ikke, er det fint.
Du ved, hvor den religiøse domstol er. Søg om skilsmisse.
FORTSÆTTES
NÆSTE AFSNIT
Bian! Hvad er der sket?
-Smagte det ikke godt? -Jeg har ingen appetit.
Skal jeg made dig?
Folk siger, at hvis mand og kone tager til sammenkomster alene...
...er det et advarselssignal for deres ægteskab.
Eller endnu værre, et faresignal.
Du godeste!
-Må jeg se Bian? -Hvem er du?
Sarah.
Du godeste!
Tekster: Nicklas Rasmussen