Du følte dig måske tvunget til ægteskab, ikke jeg.
TIDLIGERE
-Ægteskabet er helligt. -Nej.
Det er arrangeret.
Alt hvad jeg gør er forkert.
Skal jeg gøre, hvad han vil? Ifølge vores aftale.
Jeg sagde det jo, Cetar.
Men du lyttede ikke.
Du spillede min kone før.
Nu vil jeg spille din mand.
Husk, vi har en ægteskabsaftale.
Bian...
Vi kan melde dig syg på kontoret.
Du har hostet siden i går.
Vil du have te med ingefær og honning?
Er alt vel?
Jeg har det fint.
Fred være med dig.
Jøsses, Bian!
Du godeste, hvad er der galt med dig?
Du brænder. Lad os få dig ind i soveværelset.
Kom.
En, to, tre.
Stille og roligt.
Hold da op.
Op ad trapperne. Sådan. Et skridt til.
Ja.
Kom så.
Rolig, min kære.
Bian...
-Tæppe... -Din skjorte.
-Ellers bliver det værre. -Senere.
Tæppe...
Vent.
Lad os få skiftet dit tøj. Okay?
-Kan du sidde op? -Senere.
Nej, din skjorte er våd.
Okay? Langsomt.
To, tre...
Kan du skifte selv?
Skal jeg... Skal jeg hjælpe?
Bian...
Vil du have noget at drikke? Jeg har lavet ingefærte.
Drik først.
Værsgo.
Vil du have massage?
Bian...
Bian.
Det er tid til bøn.
Bian.
Lad os bede.
Daggrysbøn.
Jamen, jeg er syg. Det er ikke obligatorisk.
Ifølge hvem?
Vi bør bede hele vores liv.
Kom, lad os bede.
Vask dig først, så du ikke er så træt. Okay?
Lad mig hjælpe.
Sådan.
Hvis du er svimmel, kan du bare sidde op.
Ja.
Du kan ikke bede, men du kan lege med mobilen?
Jeg meldte mig syg i dag.
-Du bør tage på hospitalet. -Nej, alt er vel, jeg er bare...
Det er bare feber og hosten.
Din te.
Drik først.
Morgenmad, grød.
Smager den skidt?
Nej, godt.
Skal jeg made dig?
Ja.
-Hvad? -Ikke noget.
Lad mig.
Ja?
Er Bian her?
Bian?
Ja. Er Bian her?
Hvem er du?
Sarah.
Er han her?
Jeg henter ham.
Ja?
Øh... der er en gæst.
-Hvem? -Jeg ved det ikke.
Mrs Tari bad mig hente dig.
-Hvor er Tari? -Hun gik.
-Hvorhen? -Hun sagde, at det tog lidt tid.
Fint, jeg kommer.
-Sarah? -Bian.
Jeg har været så bekymret for dig.
Jeg har det fint.
Du godeste!
Undskyld, jeg var klodset.
Frue... Sid ned.
Hvad gør du her?
Hvad fejler du?
Jeg hørte, at du ikke kom på arbejde i dag.
Jeg har det bedre nu.
Her, dit vand!
Tak, frue.
Bian.
Hvorfor lyser halen?
Pas. Hvorfor tror du?
Det var derfor, jeg spurgte.
Jeg må på toilettet.
Vent her. Lov mig, at du ikke går.
Okay?
-Straks tilbage. -Jeg smutter.
Det må du ikke.
-Sig ja. -Sig ja!
-Jeg tager hjem. -Frue...
Sagde Tari noget andet?
Nej. Undskyld. Fred være med dig.
Fred være med dig.
-Hvor var du? -Det kommer ikke dig ved.
Hvor var du?
Har du ikke læst din egen kontrakt?
Jeg skal ikke bede om tilladelse.
Løb du tør for strøm?
Kommer ikke dig ved. Jeg er træt.
-Jeg er ikke færdig. -Hvad vil du?
-Jeg spørger, hvor du var? -Du sad med hende.
En kollega havde sagt, jeg var syg.
Jeg er ligeglad!
Er jeg ikke din proformakone?
Jeg bad hende holde sig væk, så det må du undskylde.
Det rager ikke mig.
Du bestemmer, om hun skal være her.
Men ikke, når jeg er her.
Kom så.
Tag det nu roligt.
-Din mor kan måske ikke lide mig. -Men hendes søn elsker dig dybt.
Kom så.
Mor?
Dette er Sarah.
Frue.
Jeg kan ikke lide hende. Jeg har planer for dig.
-I kan godt være venner. -Lad nu være.
-Jeg elsker Sarah. -Jeg har planer med dig.
Jeg ved bedst.
Nej, tak.
Jeg flytter ud.
Jeg finder et værelse.
CENTER FOR FREMSKREDEN CANCER
-Kinan... Hvor er far? -Han er gået ud lidt.
Jeg er ked af, at jeg ikke var der til kemoen.
-Jeg havde et arbejdsprojekt. -Det gør intet.
Far og Kinan var her. Tænk du ikke på det.
Har du spist?
Al mad smager bare bittert.
Du må kæmpe. Du er nødt til at fortsætte.
Jeg er positiv.
Du kan bekæmpe den kræft.
Når du kommer dig, så vil jeg gøre hvad som helst.
Jeg gør det for dig. Uanset hvad.
Hvad vil du have?
-Hvad som helst? -Ja.
Jeg gav Taris mor et løfte.
Hvis jeg kommer mig...
...så skal I to blive gift.
Vil du gøre det?
-Laver du morgenmad? -Du skræmte mig.
Undskyld, det var ikke meningen.
Hvad laver du?
Bananpandekager.
Hvad er der i?
Mel, æg, bananer, mælk.
-Jeg hjælper. -Nej, Bian.
Bare vent ved bordet.
Ja.
Hvad laver du?
Ser dig lave mad.
Må jeg ikke det?
-Jeg tager en tallerken. -Lad mig.
Tak.
Må jeg smage?
Ja.
Den er god.
-Smag. -Nej, spis den.
Smag den først.
Kom.
God, ikke?
Tar...
Undskyld.
Jeg havde ikke ventet, at Sarah ville komme i går.
Det sker ikke igen.
Er du stadig vred?
Jeg har ikke ret til at være vred.
Jeg er bare en proformakone.
Hvorfor bærer du hijab?
Herhjemme.
-Har du det ikke varmt? -Nej.
Du kan tage den af her.
Jeg er din mand.
Lad os spise frokost ude.
-Sikker? -Ja.
Kan vi købe ind også?
Selvfølgelig.
-Mere? -Nej, bare spis den.
Vi er færdige.
-Nej, Tari. Kom nu. -Tak, sir.
-Hvad? -Vær nu tålmodig.
Det tager en evighed at handle med dig.
-Hvorfor mon? -Okay, jeg er færdig.
-Vil du have en halskæde? -Køber du?
-Ja, jeg køber en senere. -Kom nu. Køb den.
Ellers tager jeg hjem...
-Bare en eller to? -Nej.
-Tror du, jeg er praktikant? -Hvorfor det?
Jeg er udmattet.
Men der var klimaanlæg.
Der er varmt på markedet.
Vi spiser kviknudler til middag.
Hvorfor har vi købt ind, hvis vi spiser kviknudler?
Jeg har lyst til kviknudler. Forestil dig det nu lige.
Kviknudler med æg, choy sum, lime og chili.
Så lækkert.
Må jeg lave det?
-Det vil du ikke have. -Jo, jeg vil.
Jeg afviser ikke nudler.
Jeg elskede det på pensionatet.
Sådan!
Okay, kviknudler til middag.
Hvem var det?
-Hvorfor tog du den ikke? -Ringer senere.
-Tari. -Ja?
Tari?
-Hvad? -Tari.
-Hvad skal du? -Ud.
-Hvorhen? -Bandung.
-Familien kommer. -Det har du ikke sagt.
-Jo. -Hvornår?
Jeg glemte det. Hvad skal du i Bandung?
Seminar fra kl. 12.
Udskyd det.
Nej, mine forhandlere er der allerede.
-Kører du selv? -Ja.
-I den bil? -Ja.
-Den dur ikke til lange ture. -Hvad mener du?
Jeg kører den tit til Bandung.
Tag ikke af sted. Vil du ikke nok blive?
Jeg er din mand.
Du skal bede om min tilladelse for at gå ud.
Nu taler du om religion. Hvor har du været, Bian?
Din mor må ikke se, at vi er ulykkelige.
SALDO: 0 BETALING: 14.000
-Åh nej... -Hvad?
Kortet er tomt.
Har du et?
Jeg har intet med. Hvad gør vi?
Jeg låner fra dem bagved.
Skynd dig.
Hvorfor er du ikke forberedt?
Hvad er der?
Undskyld, må jeg låne dit kort?
-Min saldo er 0. -Du er meget indonesisk.
Den slags må man ikke. Du bebyrder andre mennesker.
Undskyld, sir.
Stik ikke af med det. Jeg kan se din nummerplade.
Jeg returnerer det. Tak, sir.
Her er dit kort.
Mange tak, sir.
-Så meget? -Ja, til dig.
Vi bør gøre det oftere.
Du er meget indonesisk.
Ja, vi er fra Indonesien.
-Især Østindonesien. -Den fyr er ondsindet.
Han har nok slugt en bi.
Efter pengene blev han sukkersød.
Det er en dårlig vane.
-Hvad er der med den bil? -Hvad er der nu galt?
Lad mig lige tjekke.
-Hver er problemet? -Milde skaber...
-Åh gud... -Det er punkteret.
Hvorfor er der altid problemer?
Nu må vi ringe til Bian. Skynd dig.
-Hvad? -Ring til Bian.
Niks.
Hvorfor ikke?
Jeg måtte ikke gå ud.
Alt det her er din skyld.
Du er skyld i alle de problemer.
Fordi du ikke havde tilladelse.
Det gælder kun en rigtig mand.
Du godeste!
Jøsses...
Hvad skal vi gøre, Cetar?
Du godeste. Den ryger.
Jeg må have min mands tilladelse.
Okay, så går jeg.
-Jeg får et lift. -Jeg går med.
Hvorfor det?
-Undskyld? -Hjælp.
Hvorfor er du alene? Hvor er Tari?
Hun er her.
Hvor er Tari?
Hun kommer.
Ja.
Tog Tari til Bandung?
Hvor ved du det fra?
Der er seminar. Jeg er der tit.
Tari er cool. Du bør være stolt.
Hvad med Sarah?
-Hvorfor? -I ses stadig, ikke?
Stakkels Tari.
-Hvorfor blander du dig? -Bliv ikke vred.
Bian...
-Der var du. -Hvor er Tari?
Hvorfor er du alene?
-Tari... -Har I skændtes?
-Hvorfor skulle vi? -Jeg læste bare en artikel.
Hvis en mand og kone kommer alene til familiefester-
-er det et advarselstegn.
Eller værre. En alarmklokke.
-Hvad? -Det er sandt.
Fred være med jer.
Se der. Vær ikke så negativ.
Uskyldig indtil modsatte er bevist.
Eller formodet.
Undskyld, jeg er lige kommet.
-Det er jeg ked af. -Alt vel, Tari.
-Rolig. -Jeg har kage med.
Tak, det er da alt for meget.
Det gør intet.
-Tak. -Selv tak.
Lad os spise. Kommer du?
-Ja. -Kom.
Jeg tager en forret først.
-Undskyld. -Ja.
Har du aflyst din tur til Bandung?
Jeg skal jo have min mands tilladelse.
Jeg havde så travlt i går, at jeg rent glemte det.
Det gør intet, svigermor. Jeg var lige i nærheden.
Kom ind, Tar.
Kom her.
-Sid ned. Jeg har noget til dig. -Hvad er det, svigermor?
-Til mig? -Ja.
Jeg har villet give dig den længe.
Jeg har bare ikke haft chancen.
Luk den op.
Dem her...?
Jeg tror ikke...
-...at jeg fortjener dem. -Tari...
Det er en tradition.
Hvis du ikke tager imod, så elsker du mig ikke.
Men de er...
Tari...
Jeg er taknemmelig for, at du ægtede Bian.
Jeg...
Jeg står din far og mor i gæld.
Så jeg er glad for, at du er gift med Bian.
Uden dine forældres hjælp, ved jeg ikke, hvad jeg ville gøre.
Ja, svigermor.
Jeg elsker din gave.
-Gudskelov. -Tak, svigermor.
-Pas på dem. -Ja.
Tar...
Behandler Bian dig godt?
Rigtig godt.
I så fald...
...så bør du ikke udsætte en graviditet, okay?
Jeg vil have børnebørn hurtigt.
Så bed for mig. Forhåbentlig får jeg snart et barn.
Amen. Jeg skal nok bede for dig.
Skal jeg levere svigermors gave tilbage, Mi?
-Hvorfor det? -Jeg vil ikke skuffe hende.
Når Bian og jeg separeres.
Jeg ved det ikke. Jeg er forvirret.
Siden I blev gift, er dit liv blevet kompliceret.
Du ved, hvordan forhold er. Det går op og ned.
Ligesom i morges.
Normalt spiller han futsal.
Men i dag tog han fint tøj på.
Du mener altså-
-at din mand skal hen til den pige?
Lad ham nu være.
Selvom han er dig utro, så er det ikke din synd.
At tænke for meget giver rynker.
Smil nu.
-Hvad vil du spise? -Hvad som helst. Du bestemmer.
Tar...
Kom, Mi.
Kom.
Spis din morgenmad.
-Angående i går... -Den er syv.
Jeg vil ikke komme for sent. Myldretid i Jakarta.
-Fred være med dig. -Og dig.
Dette lejlighedskompleks-
-vil snart stå færdigt.
Næsten alle kabler er monteret.
Det er alle kontakter næsten også.
Så der mangler bare det sidste.
Okay.
-Er vi så færdige? -Ikke helt.
Vi mangler at montere den...
Forbinde det her...
Så de er jævnt fordelt.
Du holder den så akavet. Slap lige af. Ryg en cigaret først.
Bian...
Er alt vel?
Hvad er der? Hvorfor græder du?
Jeg har ringet, men du tog den ikke.
Du er så sent hjemme. Jeg havde ingen andre at ringe til.
Min mobil skal oplades.
Hvad er der?
Jeg var bange.
Jeg huskede pludselig mine forældres biluheld.
Det må ikke ske for dig.
Jeg har det fint.
Helt fint. Græd nu ikke.
Rolig.
Så, så.
-Undskyld mine tårer. -Det gør ikke noget.
Tag det roligt.
Græd ikke.
Morgenmad.
Tari?
Du har ikke hijab på.
Er jeg grim?
Du er fin.
Jeg mener... køn.
Har du søndagsplaner?
-Det tror jeg ikke. -Jeg vil indfri mit krav.
-Hvilket? -Om kompensation.
Jeg har ikke brudt nogen regel.
-Jo. -Hvilken?
Du ville aldrig møde hende offentligt.
Men det gjorde du.
Ja, okay.
-Kompensationen? -Inviter mig ud.
Hvorhen? Akvariet?
Hvor ved du det fra?
-Seriøst? -Ja.
-Du er som et barn. -Hvad så?
-Må jeg? -Selvfølgelig.
-Spis. -Ja.
Hvad er det for en skildpadde?
-Det er nok en havskildpadde. -Ja, den er kæmpestor.
Piratfisk. De er ligesom dig.
Hvad mener du?
Jeg går derover.
Tar...
Vi bør gå herhen først.
-Det er tæt på. -Der er bedre.
-Hvorfor? -Nu skal du se.
Du ser så glad ud.
Jeg er glad.
Må jeg fortælle noget?
Selvfølgelig.
Jeg har aldrig sagt det til nogen.
Det er om Sarah.
Første gang vi mødtes, var vi begge to i college.
Forskellige linjer.
Hun læste økonomi, jeg elektroteknik.
Første gang vi mødtes-
-skulle jeg møde Aldi på Økonomisk institut.
Jeg forsøgte at nærme mig hende.
Men hun afviste mig.
Indtil et halvt år senere.
Der var vi i et forhold.
Så bestemte jeg mig for at præsentere hende for min mor.
Så startede problemerne.
Mor tog ikke godt imod Sarah.
Hun kunne ikke lide Sarah. Så opdagede jeg-
-at hun havde planer om at bortgifte mig til sin vens datter.
Det var dig.
Da min mor fik kræft, og havde brug for kemo...
Jeg var fortabt.
Jeg gik i panik.
Jeg kunne miste hende.
Jeg tænkte kun hendes overlevelse.
Jeg ville gøre hvad som helst.
Hendes største ønske var, at jeg giftede mig med dig.
Jeg afgav Sarah et løfte. At vi ville blive gift om et år.
Sarah afviste.
Men jeg overbeviste hende, indtil hun bestemte sig for at vente.
Sarah ofrede alt for meget for mig.
Jeg kan ikke forlade hende efter sådan et løfte.
Ja, fru Mia. Alt er vel. Jeg venter. Godt, må fred være med dig.
Tak, frøken.
Tari?
Må jeg tale med dig?
Der er intet at tale om.
Det er vigtigt, Tari.
FORTSÆTTELSE FØLGER
I NÆSTE AFSNIT
Han sagde, at han var ulykkelig.
Jeg kom her for Bian. Jeg giver slip, så han kan være lykkelig.
Hendes firma er en succes, men hjertet er tynget.
På grund af min fætter.
-Har du en kæreste? -Hvad?
Brochure. Har du en brochure?
Jeg beder for, at dit hjerte skal åbne, men jeg er træt.
Jeg kæmper alene, mens du vender tilbage til hende.
Uanset hvad jeg gør, vender du tilbage til hende!
Tekst: Camilla Mills