DIN EPISODUL ANTERIOR
- Te răzbuni? - Nu.
- Dar? - Contractul de căsătorie, partea a doua.
PATISERIE
Ar trebui să lucrezi cu mine, nu cu alții.
O să-ți dovedesc că pot să mă descurc și singur.
Voi reuși și fără ajutorul tău.
Ce bine miroși! Cu ce parfum te-ai dat?
L-am cumpărat de la Paris.
- Sarah? - Putem vorbi puțin?
TE CĂSĂTOREȘTI CU MINE?
Acceptă! Acceptă!
Sarah.
Te căsătorești cu mine?
Serios?
Sarah.
- Da. - Cum e la serviciu?
- Merge bine. - Slavă Cerului!
Ce mai face Aldi?
- E bine. Tari? - Slavă Cerului, și ea e bine.
Te înțelegi cu Aldi, nu?
- Scuze. Porția de pui carbonara. - Da.
Spaghete bolognese.
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
Despre ce voiai să vorbim?
- Nu vreau să înțelegi greșit. - Ce anume?
În noaptea aceea... N-am fost eu.
Da, știu. Erai beată.
Vorbesc serios, Bian. N-am mai băut de foarte mult timp.
În seara aceea, am ieșit cu fetele să bem ceva.
Aveam multe pe cap. Dintr-una în alta, și acum...
Mi-e rușine.
Dacă ai multe pe cap, ar trebui să te rogi, Sarah.
Nu bea alcool. E interzis.
Așa e.
Uite ce soț evlavios ai devenit.
Ai devenit un adevărat ustad.
Hai să mâncăm.
Sarah...
Mă bucur că ești fericită cu Aldi.
- Mulțumesc pentru invitație. - Cu plăcere. Pa!
Pa!
- Să nu mă părăsești niciodată. - Nu te las niciodată, Sarah. Nu te las.
- Promiți? - Promit.
- Pune-l mai întâi. - Domnule...
Vă fac o poză.
- Imediat. - Da.
- Te-am surprins? - Da.
Mulțumesc.
- Da, te rog. - Mulțumesc.
Da, te rog.
Doamne! Unde o fi Aldi? S-a făcut târziu.
De când e cu Sarah, nu mai e amuzant.
Ce legătură are Sarah cu faptul că nu e amuzant?
Soția lui îl influențează negativ. Oricum, ce contează pentru tine?
Vrei să deschizi o cafenea și ai nevoie de consultant.
E important. Dacă nu știm ceva, îi întrebăm pe experți, nu?
Da, dar întrebarea e dacă e cu adevărat expert.
Aldi a spus că e printre cei mai buni din Indonezia.
O fi el cel mai bun din Indonezia, dar dacă întârzie...
Tot îmi vine să-i dau un pumn.
Ce dură ești! Te măriți în curând, nu?
Ce-i cu mutra asta?
Care-i treaba cu Agung? Spune-mi.
Nu, eu... Mă pune pe gânduri. E foarte delicat.
Faptul că Agung e dispus
la un ta'aruf cu Ami e de bun augur.
Răposata mamă a lui Ami ar fi fost fericită.
Tată... Tată, concentrează-te.
Cu voia lui Alah, toate eforturile tale vor fi răsplătite, Gung.
- Amin, unchiule. - Gung.
Să mergem la masă. Am pregătit kolak cu banane.
- Da, scuză-mă, unchiule. - Desigur.
Ți-am mai spus să nu-ți lași skateboardul pe unde apuci.
Tată, ajută-mă, te rog!
Și-a rupt mâna din cauza mea, Cetar. Dumnezeule!
De ce ai lăsat-o în mijlocul drumului?
Mă gândesc întruna la greșeala asta.
De atunci, nu prea mă mai caută.
Sau poate s-o fi răzgândit?
Crezi că s-a răzgândit?
Înseamnă că nu se mai însoară cu mine. Ce să fac?
- Doamne... - De ce ți-e așa frică?
- Uite-l... - Bună.
- Aldi. - Pacea fie cu tine!
- Și cu tine.
Scuze pentru întârziere. Prietenul meu era ocupat.
- Nu-i nimic, stai liniștit. - Nu-i nimic.
Ce să vezi! Tari? Ami?
Vă cunoașteți?
Tari. Nu ne-am văzut de mult.
Urmează în program o prelegere.
Sper că cei de la Resurse Umane vor pregăti conceptul pentru eveniment,
conceptul pentru activități, și să fie gata săptămâna viitoare.
- Deci avem o săptămână? - Da.
Mai aveți întrebări?
- Cred că ajunge. - Gata pe ziua de azi.
Vă mulțumesc pentru participare.
Închei ședința Uniunii Studenților. Pacea fie cu voi!
Pacea fie cu tine!
Tari, aș vrea să-mi trimiți minuta ședinței de azi, da?
Bine, o pregătesc mai târziu. Ți-o dau mâine.
- Bine. Unde te duci? - Mă duc direct acasă.
Cu ce te duci? Vrei să te duc eu?
Nu-i nevoie. Am un scuter.
- Da. - Bine, atunci. Ai grijă.
Am plecat.
- Ce... - Da?
- De ce l-ai refuzat? - Adică?
Puteai să spui că iei o autoricșă.
- Nu-i spune că ai scuter. - Dar aș fi mințit.
- EI, hai. - Poate să mă ducă pe mine acasă, spune-i.
- Încearcă. Spune cu voce tare. - Dar mi-e rușine.
Ți-e rușine, dar vrei.
Ați fost colegi la universitate?
- Da, nu știai? - Nu.
- De ce nu mi-ai spus? - De ce să-ți spun, Di?
Chiar sunteți la aceeași universitate?
- Da, dar la facultăți diferite. - Am înțeles.
Ne știm de la Uniunea Studenților. Am avut activități împreună destul de des.
Tu de unde-l cunoști pe Aldi?
Lucrăm amândoi în același domeniu.
Suntem în comunitatea de afaceri. De acolo ne știm.
E bine că vă cunoașteți.
Nu trebuie să vă mai prezint.
Știi că Rafa are o școală de barista și o cafenea, nu?
De ce nu vorbești cu el?
- Rafa e ocupat. - Nu, chiar nu sunt.
Nu la fel de ocupat ca tine.
Ești incredibil.
Câte cafenele ai?
Ne concentrăm pe școala de barista, nu pe cafenele.
- Nu vrei să-i oferi consultanță lui Tari? - Ar fi grozav.
Desigur.
- De ce răspunzi tu? - Și ce dacă? Ești sensibilă.
Dacă așa stau lucrurile, stabilim o întâlnire, da?
Da, îți scriu pe WhatsApp.
- Bine. - Am plecat.
- Pacea fie cu voi! - Pacea fie cu voi!
- E soția vărului meu. - Da, știu.
Plătesc eu consumația.
- Îmi dai banii mai târziu? - Da.
Tată, mamă, ce se întâmplă?
Pare destul de grav. Ce te macină, tată?
Vreau să-ți spun
că iubitul tău nu e un băiat de treabă.
- Nu am iubit. - Spune-i cum vrei.
Tipul care e mereu cu tine.
- Karli? - Da.
L-am văzut ținându-se de mână cu o fată la supermarketul din Karawaci.
- Ai vreo dovadă? - N-am.
Îmi lăsasem telefonul în birou. Plecase deja când m-am întors eu.
- O fi fost sora lui, tată. - Am văzut destule la viața mea.
Sesizez diferența dintre o relație romantică și o relație între frați.
- Nu fi „bacin”. - Încetează, tată.
Ăsta era planul de la bun început?
Ca să mă căsătoresc cu cine vrei tu, cum ați făcut cu Bian.
- Kinan. - Și încă ceva...
Tată, nu se spune „bacin”, ci „bucin”.
Dacă nu cunoști cuvântul, te rog, nu-l mai folosi.
Se spune „bacin”. De ce ar fi „bucin”?
- M-am văzut cu Aldi azi, Bian. - Și?
Mi-a făcut cunoștință cu un consultant pentru magazinul meu.
Are o școală de barista și o cafenea.
Ai fi foarte surprins să afli cine e acest consultant.
Cine?
Un fost coleg din facultate.
- Ce faci? - Raportul săptămânal.
Am uitat să-l termin la birou.
- Îți ia mult? - Nu, aproape am terminat.
Bine, mă duc sus.
- Mă culc. - Bine.
- Nu sta până târziu. - Da, draga mea.
Pa! Spor la treabă!
Vii de acasă, Rafa?
Am trecut pe la o rudă, unchiule. E aproape, așa că am trecut pe aici.
Știi să îți întreții relațiile, bravo!
Se spune că prietenii loiali au viață lungă.
Așa e, ești deștept.
Ca musulman, dacă păstrezi legăturile cu prietenii,
poți să ai o viață lungă.
- Amin. - Unde e?
- E fierbinte. - E grozav.
- Au, au! - E preferata mea.
E delicioasă.
Totul arată delicios. Tu ai gătit toate astea, mătușă?
Bineînțeles că nu.
Tari le-a pregătit. Eu doar am ajutat-o puțin.
- Tari gătește? - E o adevărată maestră.
Nu gătește la fel ca mătușa.
Cinci ani de-acum nu-ți mai gătesc.
- Nu. - Ba da.
O soție de vis.
La mine te referi, nu? Nu-i așa?
- Da, de tine ziceam. - Eu sunt.
Sunt soția de vis a unchiului. Dă-mi farfuria, te rog, dragule.
Da, am deja afacerea mea.
Vând alimente congelate, dar nu prea am clienți.
- Serios? - Da.
Ce tare! Poți să-mi spui ce profit lunar ai?
Nu e prea mare. E suficient să-mi mai iau câte o gustare.
Pentru gustări și o mașină.
Nu chiar așa de mare.
- Pacea fie cu tine! - Și cu tine.
Ești singur?
Nu, sunt cu Tari.
Vă potriviți.
- Serios? Crezi că ne-am potrivi? - Da, serios.
Dar nu vrea să audă.
- Tari nu vrea să aibă o relație? - Vrea să se mărite cât mai repede.
- Ce naiba? - Ce te-a apucat?
N-am dreptate? Spune-i.
Chiar așa? Tari vrea să fie cerută în căsătorie?
Grăbește-te, altfel o ratezi.
Rafa, n-o băga în seamă. Îi place să fabuleze.
„Îi place să fabuleze.” Uită-te la tine cum te-ai înroșit.
Ce? Hai, gata, pleacă.
- Hai la cantină. - Bine.
Tari.
Chiar vrei să te măriți cât mai repede?
Nu vrei să ai întâi o relație?
Bau! Te-ai relaxat.
- Bine, hai. - Rafa, am plecat. Pacea fie cu tine!
Gândește-te bine.
- Nu, haide. - Nu vii cu noi?
- Mai târziu. - Haide!
- Bau! - Doamne!
- Ai spus că te culci devreme. - De ce m-ai speriat? Spune de ce!
- Pot să lucrez aici? - Cum vrei tu.
Auzi, vrei să aduc contractul de căsătorie, partea a doua?
Nu poți să spui „cum vrei tu”.
Da, așa e, iartă-mă.
- Ai uitat. - Mulțumesc că mi-ai amintit.
Măi!
NE PUTEM VEDEA MÂINE, LA PRÂNZ? NU TE REȚIN MULT.
- Cine e, Bian? - Un prieten.
Cum să fie un mesaj de la un dușman? Aduc contractul de căsătorie, partea a doua?
- Fii sincer cu soția ta. - E un prieten din facultate.
- Vrei să vezi discuția de pe WhatsApp? - Am încredere în tine.
Bine că mi-ai amintit.
Mulțumesc că ai venit.
- Soția ta știe că ne vedem, da? - Da, știe.
Ce are dacă ne vedem? Suntem rude acum.
- Știu, nu e nevoie să-mi explici. - Ce s-a întâmplat, Sarah?
Te-am mințit, Bian.
În legătură cu ce?
M-am îmbătat pentru că m-am certat cu Aldi.
Relația noastră de numai câteva luni nu e lipsită de probleme.
Sarah.
Nu cred că e bine să-mi povestești de căsnicie.
Cu cine să vorbesc atunci, Bian? Numai pe tine te am.
Îmi pare rău.
Ai dreptate, nu trebuia să-ți spun.
Mulțumesc că ai venit. Salut-o pe Tari.
Sarah.
VIZIUNEA NOASTRĂ
- Domnule! - Da, domnișoară. Cu ce vă pot ajuta?
Domnule, găsesc aici pe cineva pe nume Agung?
- Agung? - Da. Imediat, domnișoară.
Gung, te caută cineva.
Fata cu skateboard și hijab, care ți-a rupt mâna.
- Super! - Imediat vine Agung, domnișoară.
Îmi vine să-i dau una!
- Pacea fie cu tine! - Și cu tine!
Gung, ce-ți mai face brațul?
Slavă Cerului, se vindecă.
Slavă lui Alah!
Ce s-a întâmplat de ai venit aici?
Sigur e important.
Cum rămâne cu noi?
- Adică? - Nu știu cum să pun problema.
Greșesc? Sau sunt prea directă? Sunt dezorientată.
- Iartă-mă. - E în regulă, Mi.
Îmi place când ești directă.
- Vrei să fim în ta'aruf. - Așa e.
Atunci, de ce ai dispărut? Sau a fost din cauză că...
Nu, nu din cauza sta. Cum să dispar din cauza skateboardului?
Dar mă eviți.
Îmi pare rău, Mi. Am foarte multă treabă.
Știi că-mi doresc să devin jurnalist politic, nu?
Mi s-a ivit ocazia acum. Șeful mi-a dat foarte mult de lucru.
Dacă mă încadrez în timp, mă va numi jurnalist politic.
De-asta nu te-am mai căutat. Îmi pare rău.
Nu-i nimic. E visul tău, așa că te susțin.
Amin! Îți mulțumesc, Mi. Oricum, nu te stresa.
Voi duce la bun sfârșit acest ta'aruf, așa cum am stabilit.
După aceea, sigur mă voi căsători cu tine.
Vrei să mă întrebi ceva?
Adică?
Kinan... E evident.
Nu mai ține în tine... Mai bine întreabă-mă. Ce e?
Tata a spus că te-a văzut cu o fată în supermarketul lui.
- E adevărat? - Da.
- Iubita ta? - Nu.
E verișoara mea.
Dacă e verișoara ta, de ce sunteți așa apropiați și vă îmbrățișați?
Am locuit împreună. Am fost foarte apropiați.
O consider sora mea.
N-o mai văzusem de zece ani, pentru că s-a mutat la Makassar.
Cine nu cunoaște situația
are impresia că suntem împreună.
Dar nu e așa. E ceva normal.
- Ești geloasă? - De ce-aș fi geloasă?
Ce relație avem noi doi? Niciuna, nu?
Ce-ar fi să oficializăm relația?
Ce zici?
Sunt spontan. Hai să folosim inelul de calamar deocamdată.
Kinan... Vrei să fii iubita mea?
Voi continua să te iubesc.
- Da? - Da.
- Se potrivește perfect? - Da.
- Doamne, ce jenant! - De ce?
M-am îmbătat pentru că m-am certat cu Aldi.
Relația noastră de câteva luni nu e lipsită de probleme.
Cu cine să vorbesc atunci, Bian? Numai pe tine te am.
- Bau! - Doamne!
Ce faci?
Dacă-mi cădea laptopul? Toată munca mea e aici.
Scuze. Visai cu ochii deschiși. La ce te gândeai?
- Spune-mi. - E un apartament terminat pe jumătate.
N-am primit autorizația. E greu s-o primim.
E legat de serviciu. Bine, vezi-ți de treabă. Eu o să mă uit la televizor.
- Ce faci? - Mă iei pe nepregătite?
- E rândul meu. - Nu, ajunge!
- Mă gâdil! - Cine te-a pus să mă sperii. Încetează!
Cine ți-a spus să te răzbuni?
- Tata. - Tata.
Alo? Pacea fie cu tine, tată.
Bian, unde ești?
- Acasă. Ce s-a întâmplat? - Poți să te duci la spital acum?
- A pățit mama ceva? - Mama e bine.
- Dar? - E vorba de Aldi, Bian.
Aldi a avut un accident.
Suntem ai lui Alah și la El ne întoarcem.
Da, tată, bine.
Ce s-a întâmplat?
- Aldi a avut un accident. - Suntem ai lui Alah.
Stai liniștită. Cu voia lui Alah, operația lui Aldi va decurge bine.
- Sarah... Ar trebui să te odihnești. - Așa e, Sarah.
Aștepți aici de o oră. Odihnește-te.
Trebuie să te odihnești, Sarah. Ne ocupăm eu, mama și Dimas.
Ne întoarcem aici după ce se termină operația.
- Pacea fie cu tine! - Pacea fie cu tine!
- Să te ajut. - Pot și singură.
Sarah.
- Te ajut. - Pot singură.
E în regulă, hai să te ajut.
Stai, stai.
Bian.
E numai vina mea, Bian.
Trebuia să fiu eu în locul lui Aldi.
Aldi nu trebuia să ajungă acolo. E numai vina mea, Bian.
Nu trebuie să gândești așa.
Totul o să se rezolve.
Nu te îngrijora. E important să-ți revii.
Lasă-l și pe Aldi să se refacă.
Bian, te rog, nu mă părăsi.
Nu plec nicăieri. Stai liniștită.
Nu e vina ta.
- Pacea fie cu tine! - Pacea fie cu tine!
Gung, stai jos.
Tu m-ai invitat aici. Tu faci cinste, da? Super!
Nu, Mi. Nu stau mult.
Bine. Să termin asta și mergem.
Îmi pare rău, Mi. Trebuie să anulăm ta'aruf-ul.
Pacea fie cu tine!
Bian, ar trebui să te duci acasă.
Mă simt prost față de Tari. Sigur te așteaptă acasă.
Nu-i nimic.
Stau aici până se trezește Aldi. Du-te și odihnește-te.
Îți mulțumesc, Bian.
Doar e vărul meu.
Cel mai bun prieten din facultate.
Țin mult la el.
- Întoarce-te în rezerva ta. - Nu e nevoie.
Vă rog să o luați.
Dragule!
- Ce s-a întâmplat? - Stai, stai.
Kinan n-a venit acasă aseară și are telefonul închis.
- Unde s-a dus? Nu dai de ea? - Nu mai bine suni la poliție?
- Draga mea... - Aldi?
- Bian... - Stai calm.
- Unde-i Sarah? - Îl chem pe doctor. O clipă.
Bian...
- Unde-i Sarah? - Stai liniștit.
Îl chem acum pe doctor, da?
Bian...
Ai grijă de ea, Bian... Te rog, ai grijă de Sarah, Bian.
- Da. - Îți mulțumesc.
O să am grijă de Sarah. Poți să stai liniștit.
O las pe Sarah în seama ta. Îmi promiți, Bian?
- Promite-mi, Bian. - Promit.
Stai să chem doctorul.
Liniștește-te. O să chem doctorul.
Îl chem acum.
- Doctore... - Mamă...
Cuvântul lui Alah din Surat Al-Baqarah, versetul 155...
„Vă vom încerca cu puțină spaimă,
foamete, lipsire de bunuri, de suflete și de roade.”
Încercarea e o punte pentru credincioși,
pentru a primi marea bunătate a lui Alah.
Mereu vor exista înțelepciune și har după ce trece încercarea.
Așa cum așteptăm mereu curcubeul,
după trecerea ploii sau furtunii.
Mai aveți întrebări?
Domnișoara de acolo. Ce întrebare aveți?
Pacea fie cu tine!
Alo? Pacea fie cu tine! Da, Bian?
Tari. Aldi, Tari. Aldi tocmai a murit.
Suntem ai lui Alah și la El ne întoarcem.
VA URMA
A rămas singură. Tatăl ei a dezmoștenit-o.
- Mai ales că a murit Aldi. - Te duci cu ea?
ÎN CONTINUARE
N-ai încredere în mine? S-a dovedit. Părinții tăi au crezut povestea mea.
- Dar am mințit, Karli. - Așa e cel mai bine pentru toți.
Pentru tine.
Promit că, după absolvire, mă duc la unchiul tău cu familia mea.
Și te voi cere în căsătorie.
Subtitrarea: Robert Sukosd