Majatalo ei näytä hassummalta.
-Kelly, sinähän se siinä. -Hei, äiti.
Katsohan sinua. Kaunis tyttäreni.
-Mennään sisälle. -Ei tarvitse.
Et ole käynyt hetkeen. Anna minun hemmotella sinua.
Ei, äiti. Se on painava.
Mitä siellä on? Et kai muuta kotiin?
En, äiti. Siinä on vain minun tavaroitani.
Ajattelin yllättää joulukoristeilla.
Onpa mukavaa.
Mennään sisälle. Tänne jäätyy. Haluan esitellä kaiken.
-Pärjäätkö sinä? -Kyllä.
Mukavaa, että tuot koristeita, mutta meillä on niitä paljon.
Mistä tulikin mieleen. Sinun pitää hakea kuusi huomenna.
Mitä? Eikö kuusi ole jo sisällä? Jouluun on viikko aikaa.
Isäsi ja sinä hoiditte sen aina. Arvelimme, että haluat tehdä sen.
Jestas, Kell.
Olet kuin sampoomainoksesta. Kaupunkielämä sopii sinulle.
-Olen vain föönannut ne. -Niinkö?
Eikö illalla pitäisi olla kova myrsky?
Antaa olla, äiti.
Katsohan sinua. Kuuluisit raskauslehden kanteen.
Loppusuora häämöttää.
Ajoin matkalla talonne ohi.
Et kertonut, että sinä ja Chris olette ostaneet auton.
Emme ole ostaneet autoa. Vuokrasimme talomme.
Mihin muutitte?
Minä... Luulin, että äiti kertoi. Chris ja minä muutimme tänne.
-Miksi? Jotta vauvan kanssa on apua? -Niin ja...
He auttavat minua jutuissa. Tänä vuonna on paljon tilaa.
Tämä on vuoden kiireisintä aikaa. Varauksia on kuukausikaupalla.
Niin oli... Ja sitten ei ollut.
Yksi perhe yöpyy huoneessa neljä, Nelsonit.
Vain yksi perhekö?
Äiti, miten saat maksettua laskut?
Kaakao on liedellä keittiössä. Tulen perässä.
Varmistan, että huoneesi on valmis.
Mukavaa, että tulit kotiin, Kell.
-Mennäänkö? -Joo.
Yksi asia toisensa perään. Hän... Hän ei pysynyt perässä isän kuoltua.
Kesällä ei näyttänyt kovin pahalta.
-Onko hän harkinnut myymistä? -Mitä?
-Hän saisi hyvät rahat. -Kell!
Se on liikaa hänelle. Hän alkaa olla vanha.
Firmani voi laatia sopimukset ja hoitaa myynnin lakipykälät.
-Isä rakensi tämän. Hänen perintönsä. -Meidän pitää olla realistisia.
Paikka rapistuu, eikä täällä ole asiakkaita.
Äiti yrittää kovasti. Hän laittoi mainoksen yhteisön julkaisuun. Hetki.
Yhteisön julkaisuunko?
Se on etusivulla.
Okei, meidän... Pitää tehdä muutakin. Nettisivu tai jotain.
Tarvitsemme joulun taikaa.
"Joulun taikaako"?
Gracie, alat olla pelottava. Meidän pitää olla käytännöllisiä.
Kaikki selviää itsestään. Kuten aina.
Eikä selviä, ellemme me hoida asiaa, Grace.
-Arvaa, mitä meidän pitäisi tehdä. -No?
Tehdä lumiukko.
Lumiukkoko? Miten se ratkaisee mitään?
Ei mitenkään, mutta... Meistä oli ihanaa tehdä lumiukkoja lapsena.
Ajoin tänne kolme tuntia, Gracie.
Muistatko sen joulun, kun oli kamala myrsky?
-Olimme päiviä lumen saartamina. -Joo. Olin unohtanut sen.
Isällä oli tapana sanoa: "Upeaa lunta ei saa..."
"Ei saa tuhlata."
-Hän oli erityinen mies. -Niin.
-Minulla on isää ikävä, Kell. -Minulla myös.
Hyvä on. Tehdään lumiukko.
-Niinkö? -Joo.
Siinä on sisko, jonka tunnen.
Mistä aloitamme?
Jotta lumiukosta tulee täydellinen, pitää aloittaa...
Täydellisestä vartalosta.
Pakko sanoa, että osaamme yhä kaikkien näiden vuosien jälkeen.
Mitchumit ottavat tämän tosissaan.
Todellakin.
Siskosi on ollut täällä 20 minuuttia, ja teette jo lumiukkoa.
Älä ole kateellinen, kulta. Olet elämäni ainoa mies.
Parempi olisi. Tyyppi on minua coolimpi.
Hoksasitteko? Koska se on tehty lumesta.
Hoksasimme, Chris. Se oli melko hauska.
Se on supervoimani. Kelly!
Käytin pikkuleipiin kristallisokeria.
-Tai sanoisinko Christallisokeria. -Okei.
Ei, Chris, ei sutkauksia. Huonot vitsit vielä kestän.
Puhuimme siitä. Olet oikeassa.
Kerro, jos he alkavat kiusata.
-Olen tarkkana kuin porkkana. -Hei!
Olette söpöjä.
Lukiopariskunnasta tulee vanhempia. Kuka olisi uskonut?
Olen iloinen puolestanne. Ja kamalan kateellinen.
-Miten deittailu sujuu? -Kamalasti.
-Niinkö kamalaa? -Ihmisiä ei kiinnosta...
...oppia tuntemaan sinua. On kirjoittamattomia sääntöjä.
-Jos minut ghostataan vielä... -Tehdäänkö niin oikeasti?
Joo! Ihmiset katoavat, kun siitä alkaa tulla liian vakavaa.
-Kuulostaa kamalalta. -Jep.
Deittailu jää toiseksi-
-koti-illoille hyvän kirjan ja kuumavesipullon kanssa.
Eikö olisi mahtavaa, jos voisin...
Tehdä unelmieni miehen niin kuin teemme lumiukon.
Mahtavaa. Voisit tehdä sellaisen kuin haluat.
-Niin. -Se voisi olla terapeuttista.
-Mistä aloittaisit? -Hän ei saisi pelätä läheisyyttä.
Se on tärkeää.
Pitää olla hyvä kuuntelija. Hänen pitää puhua kanssani.
Hänen pitää osata kertoa tarinoita. Olla uskollinen ja omistautunut.
-Kuulitko, ukko? -Ja oikea komistus.
Se on hoidossa.
Hänen pitää olla romanttinen ja saada minut nauramaan.
-Se on ratkaiseva juttu. -Tosi tärkeää.
Hänen kanssaan pitää voida rakentaa kotia.
Nenä pitää olla. Sekin on ratkaiseva tekijä.
Palaan pian.
Viimeisenä, muttei vähäisimpänä... Hänen pitää todella nähdä minut.
Voilà. Täydellinen mies.
Mitä?
-Olivatko nämä isän? -Luulen niin.
-He olivat todella rakastuneita. -He saivat sen näyttämään helpolta.
No...
Taidan mennä purkamaan laukkuni.
Eikä! Ei ennen loppusilausta.
-Hieman taikaa. -Ei, sinä saat kunnian.
-Eikä, se on sinun miehesi. -Okei.
-Onko se lumisadepallo? -On. Haluatko nähdä?
-Se näyttää tältä talolta. -Se on.
Sain sen joululahjaksi, kun olin hieman sinua vanhempi.
-Eikö olekin söpö? -Joo.
Hei, Clara, tule hakemaan takkisi.
Neiti Nelson, en tiennyt, että lähdette tänään.
Niin... Ei meidän ollut tarkoitus.
Mutta huoneeseemme ei tule kuumaa vettä.
Kävimme kylmässä suihkussa koko viikon.
OIen kamalan pahoillani.
Tiedättekö mitä? Yritän saada putkimiehen käymään.
Eiköhän hän korjaa asian.
He yrittivät pari päivää sitten.
Menemme hotelliin kaupungissa. Toivottavasti ymmärrätte.
Totta kai. Saatte tietenkin hyvityksen.
Ei. Pidämme tästä paikasta.
Toivottavasti ensi vuonna on paremmin.
Hei sitten.
-Hyvää joulua. -Hyvää joulua.
-Mihin he menevät? -He lähtivät, äiti.
-Huoneessa oli jotain vikaa. -Voi hyvänen aika.
Haluaako joku aamupalaa? Teen hirvimunakasta, se on hirveä.
-Chris. -Se oli sanaleikki.
-Opin niiden eron impro... -Chris!
Olen keittiössä.
-Mitä tapahtuu? -Viimeinen asiakas lähti.
Nytkö jo?
Huoneeseen ei tullut kuumaa vettä.
Meidän pitää hankkia urakoitsija-
-mikä on melkein mahdotonta näin lähellä joulua.
-Tarvitsemme ihmeen. -Voi luoja.
Haloo?
Hei. Voimmeko auttaa?
Minä tulin auttamaan teitä. Olen Forest. Urakoitsija.
Forest Urakoitsija?
Ei, olen Forest Newell. Olen urakoitsija ammatiltani.
Minun oli määrä tulla tänne tänään.
Mutta ehkä ei... Ehkä tämä on huono hetki.
Ei, tämä on loistava ajoitus. Loistava hetki siis.
-Olen Kelly. -Hei, Kelly.
-Sheila. -Hei, Sheila.
-Hän on siskoni Grace. -Hei.
-Mitä kuuluu? -Niin.
Äänen perusteella te kyselitte remontoinnista.
-Minäkö? -Niin.
Laitan sen yleensä... Täällä ei lue mitään.
Pyydän anteeksi. Taisin unohtaa kirjoittaa sen ylös.
Ei se mitään.
En tiedä, miten unohdin sen.
Ei se mitään, äiti. Grace ja minä voimme hoitaa tämän.
Chris teki hirvimunakasta, se on hirveä.
"Se on hirveä". Hauskaa. Tuo munavitsi osui ja upposi.
Tuo oli hyvä.
-Oli hauska tavata, herra... -Pelkkä Forest.
Hyvä on, Pelkkä Forest.
-Forest, mistä sanoitkaan olevasi? -En sanonut. Olen Alaskasta.
-Tulin kaupunkiin eilen. -Eilenkö?
Kell, esittele majatalo Forestille. Remonttia tarvitsevat jutut.
Haluan päästä pian hommiin, kun joulu on näin lähellä.
Loistava idea.
Jos siitä on vaivaa...
-Teillä on varmaan kiire. -Ei lainkaan. Minulla on lista.
Se on melko pitkä lista. Minä... teen listoja.
Hän on asianajaja.
Minulla on aikaa. Olen käytettävissä.
-Oli mukava tavata. -Samoin, ja onnea.
Kiitos.
Grace, etkö tule mukaamme?
Muuten kyllä, mutta vauva väsyttää. Minun on parempi levätä.
Okei.
-Mennäänkö? -Toki, näytä tietä.
Aloitetaan olohuoneesta.
Tänne päin.
Usko tai älä, tämä paikka kaipaa paljon remonttia.
-Olen käytettävissä. -Hienoa.
Nämä ikkunat pitää tiivistää uudelleen.
Kuumaa vettä ja putkia pitää vilkaista ja...
Joskus mietin, että olisi parempi myydä.
Se olisi sääli.
-Onko tämä perheesi talo? -On.
Isäni rakensi tämän omin käsin.
-Niinkö? -Kyllä.
-Hän teki hyvää työtä. -Ja ihan yksin.
-Puu on kierrätettyä. -Eikä.
-On. -Uskomatonta.
Vain taitava puuseppä pystyisi tällaiseen.
-Hän oli mahtava mies. -Oli?
-Hän kuoli tänä vuonna. -Otan osaa.
Kiitos.
Joulu oli hänen lempivuodenaikaansa, ja...
Anteeksi, en tiedä, miksi kerron tämän.
Tapasimme vasta, tulit tänne töihin, ja kerron jo elämäntarinani.
Ei, päinvastoin. Arvostan sitä. Se on...
Selvitän ilomielin, mitä voin tehdä, jotta majatalo on taas entisellään.
Enpä tiedä. Minä... Minusta se olisi ajanhukkaa.
Ei, vaan hyvin käytettyä aikaa. Kaikki riippuu näkökulmasta.
Okei. Mutta sen pitää odottaa huomiseen.
Minun pitää yrittää hakea joulukuusi tänään.
-Ehkä voin auttaa. -En voisi pyytää apua. Se on...
Totta kai, ei minulla ole muuta. Mistä haet kuusen?
Sen lisäksi, että olet korjausmies, oletko myös viherpeukalo?
Mikä tämä perinne on?
Isäni ei voinut käsittää, että kuusi kaadetaan vain joulun ajaksi.
Mutta mitä joulu on ilman kuusta? Hän keksi mahtavan idean.
Isäni etsi joka vuosi pihalta nuoren puun.
Kaivoimme sen ylös, laitoimme laatikkoon ja toimme jouluna sisälle.
Joulun jälkeen istutimme puun takapihalle.
-Kaikki takapihanne puutko? -Ne olivat joulukuusiamme.
Kaunis ajatus.
Ja sopii yhteen joulukuusiperinteen kanssa.
Ihmisillä oli tapana koristella puita takapihalla.
-Niinkö? -Joo. 1500-luvulla.
Omenoilla, päärynöillä ja saksanpähkinöillä.
Alaskan talvi-illoissa on aikaa lukea.
Entä tuo? Se näyttää hyvältä ehdokkaalta.
Se on täydellinen.
-Hyvä on. -Hienoa!
Vau. Taidat olla oikea viherpeukalo.
-Kyllä vain. Onhan nimeni Forest. -Aivan.
Se on upea.
-Miksi sanomme sitä? -Kävisikö Piney?
-Lyhenne Pinestantinesta. -Totta kai!
Sillä on rankkaa opiskeluaikoina-
-mutta se oppii rakastamaan erikoista nimeään.
-Niin tekee. -Niin.
Vielä koristeita, ja se on valmis.
Trimmaatko myös puita?
Totta kai, mutta en veloita siitä.
Okei.
-Pitää mennä. Anteeksi. -Okei.
-Kiitos avusta tänään. -Eipä kestä.
Tulen takaisin huomenna.
-Löydän itse ulos. -Okei.
-Oli hauska tavata, Kelly Mitchum. -Samoin.
Nähdään.
Hei.
Kellarissa on laatikollinen itse tehtyjä koristeita.
Miksi käytämme massatuotantoa?
-Etkö kuunnellut minua lainkaan? -Kuulin kaiken.
Mitä sanoin viimeksi?
Hän käveli metsään ja katosi.
-Eikö olekin hullua? -Kyllä kai.
-Mitä? -Tiedän tuon ilmeen.
-Ei minulla ole mitään ilmettä. -Onpas!
Näytät tuolta, kun olet ihastunut.
-Et tiedä, miltä näytän silloin. -Kylläpäs, olen siskosi.
Kell, näytät tuolta ihastuneena.
Pidän hänestä jo.
Hän sanoi "se muna osui ja upposi".
-Varastan sen. -Tiedämme sen.
Annan hänelle kunnian, mutta varastan sen.
Jos tekisin miehen, eikö hän olisi kuin Forest?
-Ehdottomasti. -Älä pakota vääntämään rautalangasta.
Aivan.
-En tiedä yhtään, mistä puhut. -Lumiukosta.
Mitä siitä?
Näitkö Forestin hatun ja huivin?
-Kasvot ja vartalo veivät huomioni. -Grace!
-Mitä? Olen onnellisesti naimisissa. -Ja raskaana.
Et voi moittia minua, koska huomasin, että hän on hyvin viehättävä.
Tämä kuulostaa hullulta-
-mutta eikö Forestin ja...
-Ja? -...ja lumiukon välillä ole yhteys?
Niin. Hattu ja huivi olivat samanlaiset kuin lumiukolla.
Ei se silti tarkoita...
Hän sanoi tulleensa eilen tänne!
Äiti ei muista ottaneensa häneen yhteyttä.
Hän on kaikkea, mitä haluan.
-Hauska, mukava, hyvä kuuntelija... -Oikein komea.
-Jestas. -Mitä?
Voisin rakentaa kodin hänen kanssaan. Muistan, että sanoin niin!
-Hän on urakoitsija. -Urakoitsija.
OIen ihan pyörällä päästäni.
Kun uskoit, että unelmamiehesi on olemassa, hän ilmestyy.
Ellei se ole joulun taikaa, mikä on?
Ei.
-Kuuntele nyt meitä. -Mitä?
-Joulun taikaa. -Niin.
Vau. Huono treffitarjonta on alkanut vaikuttaa minuun.
Tapaan ekan mukavan miehen-
-ja luulen, että hän liittyy lumiukkoon ja joulutoiveeseen.
Elämä on täynnä asioita, joita emme osaa selittää.
Haenko vanhat koristeet?
-Älä. Missä äiti pitää luutaa? -Minä haen sen.
Et halua satuttaa itseäsi taas-
-mutta mitä haittaa, jos annat itsesi uskoa?
Miten iloinen olit hetki sitten?
En aio nolata itseäni taas ja innostua liikaa.
Äiti palkkasi urakoitsijan, ja esittelin hänelle taloa.
-Siinä kaikki. -Okei, ymmärrän.
Mukava nähdä sinut taas innoissasi. Sen Kellyn tunsin, kun olimme nuoria.
Olen nyt aikuinen.
Arvaa mitä? Carpe diem!
Jos hän liittyy lumiukkoon, hän voi sulaa huomenna. Tartu hetkeen!
Poltetaan jouluna takassa? Halko?
-Jouluhalko. -Mitä?
Anteeksi, tulin kutsumatta. Ei kai haittaa?
Hei. Ei tietenkään.
Hienoa. Odottaako Kelly minua?
-Joo. Hei, Kell! -Niin?
-Hei. -Hei.
-Meidän pitää lähteä. -Tämä sana puuttuu vielä.
-Lapioi pihatie. -Ei se sovi.
Sinun pitää lapioida pihatie. Minä paketoin lahjat.
Aivan, minun pitää lapioida pihatie-
-ja sinä paketoit vauvan lahjat.
-Hei, homma on pulkassa. -Ja pulkka mäessä.
Selvä.
-Vau. Okei. -Eikö?
-Hän on lankoni Chris. -Hauska tyyppi. Pidän hänestä.
-Jatketaanko kierrosta? -Totta kai.
Selvä.
-Tuolla on järvi. -Uskomaton.
Aitaa pitää korjata.
-Eiköhän se hoidu. -Okei.
Upea näkymä.
Minä ja siskoni uimme täällä usein, kun olimme lapsia.
-Kesällä, olettaisin. -Ehdottomasti.
Vaikka isäni ui avannossa aina uudenvuodenpäivänä, joten...
Tämä on mahtava paikka. Täällä täytyi olla upeaa varttua.
Niin oli, olimme paljon ulkona, kun olimme lapsia.
Täällä on mukavia polkuja.
-Pidätkö patikoimisesta? -Toki.
Eikö se ole vain hieno tapa sanoa "käydä kävelyllä"?
Erikoiskengillä tietty.
Yleensä patikoidaan metsässä, joten...
Siinä sen ero. Okei.
-Ehkä voimme mennä joskus. -Se olisi mukavaa.
Okei.
-Pidän elämästäsi. -Kuinka niin?
Sitä vain... Sinulla tuntuu olleen maaginen lapsuus.
Niin oli.
Haluan näyttää sinulle jotain. Tule mukaan.
-Rakensiko isäsi myös tämän? -Joo.
-Upea! -Tiedän.
Mikä tämä on?
Gracen ja minun pituuksia mitattiin, kun olimme lapsia.
-Täällä on paljon historiaa. -Niin.
Mutta tärkein on tuolla.
Niinkö? Kerro toki.
Tulimme tänne joka joulu-
-ja merkkasimme, paljonko olimme kasvaneet vuodessa-
-ja juttelimme siitä, miten pitkiä tunsimme olevamme.
Eräänä vuonna lukioaikainen poikaystäväni jätti minut.
-Mikä höntti. -Niinpä, Kelly parka.
Tunsin itseni pieneksi. Steve Kowalchuk ei ollut sen arvoinen.
Kerroin isälleni tapahtuneesta, ja hän otti minut hartioilleen-
-ja tunsin olevani kolmemetrinen.
-Jokaisella on oma Steve Kowalchuk. -Sinullako myös? En usko.
Olet onnekas, että joku sai sinut tuntemaan itsesi pitkäksi.
Tarvitsemme sellaisia ihmisiä elämäämme.
Mennäänkö seuraavaan paikkaan? Seuraa minua.
Niin.
Tämä tuntuu ihan kuin kodilta.
Etenkin näin upeana talvena.
Muistuttaako tämä lapsuudenkotiasi?
Jonkin verran. Olen aina viihtynyt lumen keskellä.
Mistähän se johtuu?
Joistakin talvella on kuollutta ja tylsää-
-mutta lumi suojaa maaperää ja auttaa asioita kasvamaan.
Elämä odottaa heräämistä.
Tule.
Pari uutta saranaa ja öljyä, niin tämän pitäisi olla kunnossa.
Laitetaan se etusijalle-
-koska jokainen tyttö tarvitsee toimivan komeron.
Selvä. Täällä on lisää koristeita Pineylle.
Ne ovat lapsuudestani, minä...
-En halua niitä kuuseen tänä vuonna. -Selvä.
-Onko isäsi tuossa? -On.
Hän todella rakasti perhettään.
Mutta hän rakasti myös tätä majataloa.
En tarkoittanut tehdä sinua surulliseksi.
Et tehnytkään. Minulla on joskus raskasta.
Itse asiassa... Melko usein.
Ymmärrän täysin.
Sinun pitäisi tietää, että aina kun tulen tänne-
-ihailen sitä, miten täynnä elämää se on-
-ja ehkä isäsi on yhä täällä jollain tapaa.
Lupaan, että teen voitavani, jotta tämä talo säilyy.
Kiitos.
Pahus.
Minun pitää lähteä.
Tulen aamulla ja aloitan putkityöt vierashuoneessa.
Olet auttanut paljon, en voisi pyytää tekemään putkitöitä.
Pikku juttu. Pidä sitä joululahjana.
Miten asianajajat sanovatkaan? Pro bono?
-Aivan. -Selvä.
Ehkä jos on aikaa, voimme mennä patikoimaan.
Toki. Se olisi mukavaa.
Kiitos kierroksesta. Osaan itse ulos.
Äiti, se on upea.
Joulu ei ole joulu ilman piparkakkutaloa.
Minä autan. Tehdään se yhdessä.
Milloin viimeksi tarjouduit auttamaan joululeipomusten kanssa?
-Mikä sinuun on mennyt? -Taidan olla juhlatuulella.
Leivommeko me? Mitä varten?
Mitä varten? Minäpä mietin.
Se päivä joulukuussa-
-kun ihmiset koristelevat kuusen...
-...ja laittavat lahjoja... -Tiedän, että se on joulu.
Joulu! Sitä minä mietin.
Joku vitsailee heti aamusta. Miksiköhän?
Leivon tämän-
-koska tänä aamuna tehtiin varauksia.
-Todellako? -Kyllä, minun pitää valmistaa...
...vuosittainen jouluateria ja valojen paljastaminen.
Teemmekö sen tänä vuonna?
Miksi tämä vuosi olisi erilainen?
Onko Forestista selvinnyt lisää? Onko johtolankoja?
Puhutteko siitä komeasta nuoresta urakoitsijasta?
-Ketä hän muistuttaa? -Cary Grantia?
Kyllä! Hän vaikuttaa vanhalta sielulta.
Ketä isänne sanoi minun muistuttavan?
Grace Kellyä.
Siksikö nimesit tyttäresi Graceksi ja Kellyksi?
OIisivatko pojat olleet Cary ja Grant?
Älkää kiusatko vanhaa äitiänne.
En millään muista, mistä sain sen nuoren miehen puhelinnumeron.
Sovitaan, että se oli joulun taikaa.
Ehkä siinä on perää.
Milloin se nuori mies ilahduttaa meitä taas läsnäolollaan?
Niin, Kelly, milloin se nuori mies ilahduttaa meitä taas läsnäolollaan?
Hän tulee huomenna tekemään putkitöitä ja maalaamaan.
-Ja... -Ja?
Jos ehdimme, menemme patikoimaan vesiputoukselle.
Romanttiselle kävelylle.
Hän ei ole täkäläisiä, joten esittelen nähtävyyksiä.
Okei. En uskonut, että lumiukolla olisi sinuun näin iso vaikutus.
Ehkä...
Ehkä se vain odotti tapahtumista.
Minulleko?
Uskomatonta, että sait valmista näin pian.
-Se oli kuin... -Taikuutta.
-Niin! -OIemme hyvä tiimi.
Tiimikö? Enpä tiedä. Minä toin vain leivonnaisia ja kaakaota.
Mutta sehän oli tärkeintä.
-Täällä on upeaa. -Eikö?
Kävin täällä lapsena. Tämä oli salainen piilopaikkani.
Mitä sinä pakenit?
En juuri mitään. Tämä oli paikka, johon saatoin tulla.
Olisipa minulla ollut tällainen paikka lapsena.
Tajusin, että olen puhunut vain itsestäni.
-En tiedä sinusta mitään. -Mitä haluat tietää?
Millainen lapsuutesi oli?
Se oli hyvä.
Se oli... Välillä oli rankkaa.
En tuntenut äitiäni. Hän... Hän kuoli ollessani nuori.
Olen pahoillani.
Isäni ei kai osannut käsitellä sitä-
-joten emme ikinä puhuneet siitä.
Siksi kun katson perhettäsi... Ihailen sitä.
Olet onnekas, kun olit läheinen isäsi kanssa.
Jos olen niin onnekas, että saan joskus perheen...
Haluaisin sen olevan niin kuin sinun.
No mutta... Meidän pitäisi palata ennen pimeää.
Hyvä idea.
Siskoni on saattanut leipoa keksejä.
Niinkö?
-Se oli todella hauskaa. -Niin oli.
Sinussa on sitä jotain.
-Ei kuulosta hyvältä. -Ei tämä ole ikävä juttu. Minä...
Olen halunnut kysyä sinulta jotain.
Oletko seuralaiseni huomenna illalla?
Järjestämme jouluillallisen. Ihmiset pukeutuvat ja tanssivat.
Se on todella hauskaa.
Olisi mukavaa, jos liittyisit joukkoomme.
Olisi mukava, jos tulisit kanssani ja olisit kaikkien....
Minusta olisi mukavaa, että olemme kaikkien kanssa.
Treffit vai pyydätkö liittymään kulttiin?
-Treffit. -Okei.
Tämä oli paljon helpompaa nuorempana.
-En ole kummoinen tanssija. -Ei se mitään.
-Minulla ei ole pukua. -Ei ole pukupakkoa.
Okei.
-Tulen mielelläni. -Niinkö?
Niin.
Kohta taitaa tulla "mutta".
-Sinun ei tarvitse... -Ei mitään muttia.
-Tulen mielelläni. Moneltako? -Seitsemältä.
-Nähdään silloin. -Okei.
Vau. "Liity joukkoomme"? Hyvin vedetty, Kelly.
Se on... Se kuulostaa oudolta.
"Ole kanssamme." Okei.
Kaverit...
Eikö?
Hienoa.
-Hei. -Kiitos, että tulitte.
Ilo oli meidän puolellamme. Kiitos kutsusta.
-Mukava nähdä. -Todella mukava.
Kiitos, että tulitte.
Mademoiselle?
Leikkaan kohta linnun, ellet halua odottaa...
Chris, ei tarvitse olla noin muodollinen, mutta näytät hyvältä.
Enkö? Kiitos, tein tämän vauvan vuoksi.
Minä... Siisti isä tekee siistejä isäjuttuja.
-Otatko lisää talon punaviiniä? -Toki, kiitos.
Okei.
-Onko kaikki hyvin? -Joo, Chris, hienosti.
Ehkä voimme odottaa vielä hetken.
Pashaa.
Joulu tulee jokaiselle ja tuo iloa.
Onnea sinulle ja minulle ja isolle perheellemme.
Hyvää joulua kaikille.
-Kiitos, Clara. -Olet todella...
Kultaseni, olet todella hyvä.
-Todella nokkelaa. -Hienoa, Clara. Se oli vaikuttavaa.
Kuka haluaa piparia?
-Onko kahvia? -Ei, minä ymmärrän.
Annoitte paljon ajateltavaa.
Yritän ajatella asian niin. Hyvää jou...
Äiti, kuka se oli? Kenen kanssa puhuit?
Joku haluaa tehdä tarjouksen majatalosta.
Eihän tämä ole edes myytävänä!
-Teitkö sinä tämän? -En tietenkään...
-Tämä on kotimme! -Tiedän. Tämä on minunkin kotini.
Et näe sitä niin, et samoin kuin me.
Et voi luulla tietäväsi, mikä on parasta!
Grace, älä puhu siskollesi noin.
Selittäisikö joku, mistä on kyse?
Kiinteistönvälittäjä soitti.
Ilmeisesti anonyymi ostaja haluaa tehdä tarjouksen majatalosta.
Ei majatalosta, vaan tontista.
-Hän haluaa purkaa majatalon. -Mitä?
Kaikki ei ole säännösten mukaista. Tarjous on matala-
-mutta se voi heistä olla ainoa vaihtoehtomme.
Miksi? Sanoit, että tänne on varauksia.
Kenties liian vähän liian myöhään.
-Etkö halunnut tätä, Kelly? -Mitä? Älä viitsi!
Hän sanoi heti, kun tuli, että meidän pitäisi myydä.
-En ajattele enää niin. -Saattaa olla liian myöhäistä, Kelly.
Riittää.
Saisinko olla siskosi kanssa hetken kahden?
Hyvä on. Tässä.
Istu alas.
-Koristeet näyttävät kivalta. -Kiitos.
Ehkä ne ovat parempia kuin vanhat.
Kaikki helyt, joita keräsimme, kun olitte pieniä.
Ehkä pitää kuitenkin hakea vanhat...
-Kelly, meidän pitäisi myydä. -Mitä?
Majatalo on liikaa minulle. OIen... Hukun kaikkeen.
Bisnekset eivät suju kuin ennen. Olet nähnyt sen itse.
Olet aina ollut minua viisaampi näissä asioissa.
Jos se on sinusta hyvä tarjous, olen samaa mieltä.
Mutta entä isä? Ja...
Isä ei haluaisi nähdä kättensä jäljen rapistuvan näin.
Eikä ole väliä, missä olemme. Hän on aina kanssamme.
En voi kuvitella elämää ilman majataloa, äiti.
Meidän kaikkien pitää sopeutua.
Minä... Olin aluksi huolissani, mutta jokin muuttui. Minä...
Luulin, että muistamani majatalo meni pois isän myötä, mutta...
-Minulla on ikävä häntä. -Tiedän sen. Minulla myös.
-Mitä hän sanoisi? -Mitä?
Muistatko sen vuoden, kun jäimme lumen vangiksi? Hän sanoi...
"Upeaa lunta ei saa tuhlata."
Aivan. Teimme lumiukkoperheen.
Niin.
Ehkä emme saa antaa tarjouksen mennä hukkaan.
Se on vaikea asia.
Isäsi kääntäisi tilanteen edukseen, ja me voimme tehdä niin myös.
Kiinteistönvälittäjä sanoi lähettävänsä tarjouksen.
Voitko vilkaista sitä? Asiantuntemuksellesi olisi käyttöä.
-Se olisi minulle tärkeää. -Toki.
Otatko kahvia?
Kunpa ei tarvitsisi tehdä näin-
-mutta se voi olla ainoa vaihtoehtomme.
-Hei. -Hei.
-Voimmeko jutella? -En ehdi nyt.
-Pitääkö myynti kiireisenä? -Kyllä.
Tiedät, etten halua tätä.
Luulin, että haluat. Tulit tänne ja halusit myydä.
Hankkiutua eroon isän koristeista, majatalosta, kaikesta.
Ei ole totta. Haluan vain äidin parasta.
Jos tarkoitat sitä, miksi et ikinä käy kotona?
Koska... Koska se on liian tuskallista.
Kaikki täällä muistuttaa isästä.
Miltä luulet, että minusta tuntuu? Olen täällä joka päivä.
Tiedän. Tiedän, että tarvitsit minua, enkä voinut olla tukenasi.
Olen pahoillani.
Mutta sinun pitää uskoa, etten liity myyntiin mitenkään.
Me vain... Me ikävöimme ja rakastamme sinua.
Minäkin olen pahoillani.
Haluatko tehdä lumiukon?
Ei kiitos. Olen saanut niistä tarpeekseni toistaiseksi.
Selvä.
-Missä Forest oli eilen? -Hän teki oharit.
-Mitä? -Niin. Voitko uskoa?
Hänellä on pakko olla selitys. Siinä ei ole järkeä.
Odota hetki.
Näytät siltä kuin olisit nähnyt aaveen.
-Ostaja... -Mitä siitä?
-Se on Forest. -Mitä?
Katso! Se lukee tässä.
-Miten saatoin olla niin tyhmä? -Kell, et sinä ole.
Olen minä. Hän käytti minua.
Hän halusi tietää majatalosta, jotta voi tehdä matalan tarjouksen.
Hän käytti äitiä hyväksi. Sellainen on kaikista pahin huijari.
Ja minä jouduin mukaan.
-Tämän täytyy olla väärinkäristys. -Käsitin väärin, että hän on mukava.
Se joulun taiasta.
Tiedätkö miksi? Koska sitä ei ole. Kuten ei ihannemiestäkään.
Annoin itselleni luvan uskoa, ja katso, miten kävi.
Olen käyttäytynyt kuin lapsi. Meidän pitää aikuistua.
Etsin Forestin, koska hän ei saa selvitä tästä.
-Jestas. -Anteeksi.
-Oletko kunnossa? -Olen.
-Tässä. -Kiitos.
-Menetkö jouluostoksille? -En oikeastaan.
-Minä tulin juuri. Hyvää joulua. -Jos sanot niin.
-Haluatko pipareita? -Ei kiitos.
-Entä piparminttubrownien? -Vaikka.
-Hyvää joulua! -Samoin.
-Hyvää joulua. -En ole nyt sillä tuulella...
Clara, mennään. Kaikilla ei ole joulumieltä.
Anteeksi. Ota tämä.
Hei.
-Hei, Kelly. -Sinä.
Minun pitäisi selittää.
-Ei tarvitse. -Pitää.
Saimme tarjouksesi. Anonyymin tarjouksesi majatalosta.
-En se ollut minä, Kelly. -Miten saatoit?
Ei se ole niin.
Käytit hyväksesi kertomiani salaisuuksia-
-tarjotaksesi vähemmän äitini talosta. Meidän talostamme!
-Tekisinkö todella niin? -Olet ihan kamala.
"Olen kamala..." Saisinko selittää?
-Et! En halua enää nähdä sinua. -Mitä?
Pysy kaukana perheestäni ja minusta.
Ja minä kun aloin välittää sinusta.
Olet samanlainen kuin muut.
Tämä ei ole sinun syytäsi.
LÖYTÖTAVARAT
Tämä on lempijuttuni.
-Muistatko, kun teit tämän? -Taisin olla 6-vuotias.
Viime vuonna. Yhdistellään niitä.
Pitäydytään klassisessa.
Ennen kuin sanot mitään... Tiedän, ettet halunnut vanhoja koristeita-
-mutta viime aikoina on ollut rankkaa.
Ajattelin, että miksipä ei.
-Talo kaipaa hieman joulun... -Älä sano sitä.
Älä sano "taikaa".
Okei, entä joulun henkeä?
Sitä on lauluissa ja tarinoissa. Sitä ei ole olemassa, Grace.
-Uskotko todella niin? -En tiedä enää, mitä uskoa.
Anteeksi. Minä... Minun pitäisi olla yksin.
Palaan joulun jälkeen kaupunkiin.
"Puheenjohtajana Forest Newell Senior"?
Pitää käyttää kuusiokoloavainta.
Niinkö?
Toivon mukaan joku tulee kokoamaan tämän loppuun.
Mikä on "jorgensen"?
Hei. Vien tavaroita kierrätyskauppaan.
-Haluatko lisätä jotain? -En.
Etkö?
Kiinteistönvälittäjä ja ostaja saattavat tulla käymään tänään.
Se ei ole mukavaa, mutta yritä olla ystävällinen.
Meidän pitää kertoa jotain ostajasta.
No nyt he tulivat.
-Onko hän varmasti ostaja? -Varmasti.
Hän halusi tulla katsomaan tiluksia.
-Hei. -Hei.
Olet ollut siellä koko aamun. Lähdetkö kävelylle?
Minun itse asiassa pitäisi. Haen kenkäni.
-Haluan kuulla vauvan nimiä. -En tiedä, miten valitsemme.
-Sinä. -Hei.
Mitä teet täällä?
-Et halua nähdä minua enää ikinä. -Ja silti olet täällä.
Etkö ymmärrä, mitä se tarkoittaa?
Olin valmis lähtemään ikiajoiksi...
-...mutta sitten Grace otti yhteyttä. -Niinkö?
-Ei se ole niin yksinkertaista. -Mietitäänpä.
Petit minut ja perheeni. Vaikuttaa yksinkertaiselta.
Ei se ole niin. Isäni ja minä emme ole ikinä olleet läheisiä.
Hänen takiaan muutin pohjoiseen. Halusin pois hänen luotaan.
Tänä vuonna jokin muuttui.
Olin toiveikas ekan kerran pitkään aikaan-
-että voisimme luoda suhteen.
En osaa selittää. Minut vedettiin tänne.
Halusin vain sopia isäni kanssa-
-ja ehkä hommata hieman töitä.
Sait tilaisuuden tehdä molemmat.
Ei asia ole niin. Jätin numeroni rautakauppaan, ja äitisi soitti.
Anteeksi. Minä... En voi kuunnella tätä enää.
-Mitä teen? -Mene perään.
Kelly, hei! Sinun pitää kuulla tämä. Ole kiltti.
Isäsi rakensi jotain kaunista. Rakastan sitä majataloa.
Se pitäisi entisöidä sellaiseksi kuin muistat sen olleen.
Oli hienoa nähdä se sinun kauttasi.
Mutta käytit kaikkea kertomaani meitä vastaan.
Ei ollut tarkoitus. Isäsi ennemmin tuhoaa kaiken-
-kuin yrittää korjata.
Luulin naiivisti, että intohimoni tähän projektiin-
-saisi hänet näkemään entisöinnin arvon. Olin väärässä.
Jotkin asiat... Eivät muutu koskaan.
Kun selvisi, että hän käyttää tietoa ostaakseen majatalon-
-en voinut kohdata sinua illallisella. Olin kauhuissani.
Ymmärrän, ellet halua nähdä minua, mutta ansaitset kuulla totuuden ja...
Olen todella pahoillani.
Haloo?
-Hei, oletteko Mitchumin majatalosta? -Kyllä.
-Haluatteko vuokrata huoneen? -En. Minulla on tapaaminen.
-Herra Forest Newellin kanssa. -Forestinko? Miksi?
Hän järjesti tapaamisen.
-Niinkö? -Kyllä.
-Newell? -Se nimi minulle kerrottiin.
-Junior? -En ole varma siitä.
Hän vaikutti nuorelta minusta. Mutta alan olla jo vanha.
Lumiukon kanssa taitaa olla vaikeuksia.
Niin on.
-Miten voin auttaa? -Pitäisi kai esittäytyä.
Brett Gabel, kaupungin historiayhdistyksen puheenjohtaja.
Herra Newell sanoi, että majatalo kannattaisi säilyttää.
-Niinkö? -Hän pyysi käymään...
...ja kysymään, haluatteko arvion. Häntä kiinnosti-
-olisiko se sopiva perintökohteeksi.
-Mitä se tarkoittaisi? -No...
Siitä on hyötyä, kun jokin julistetaan historialliseksi.
Valtion stipendi-
-joka on tarkoitettu historiallisen rakennuksen huoltoon.
Eikä sillä, että tälle tehtäisiin niin-
-mutta sellainen rakennus on lähes mahdotonta purkaa.
Herra Newellin mukaan-
-tämä majatalo on erittäin lupaava ehdokas.
Hän taisi olla oikeassa.
Sehän... Sehän on mahtavaa.
Kuka omistaa nämä tilukset?
Äitini. Hän on sisällä.
Koputtakaa vain ovelle. Anteeksi, minun pitää mennä.
Haloo?
-Miten pääsitte sisään? -Tulin itse.
-Vastaanotto oli tyhjä, joten... -Tietenkin. Nyt on joulu.
Kukaan ei ilmeisesti tee töitä jouluna.
Jos etsitte töitä-
-ja teette töitä pyhinä, saatte paikan.
En tullut siksi.
Antakaa, kun arvaan. Esitätte joululauluja yksin.
Ei.
-Myyttekö pikkuleipiä? -En.
Ehkä olette aave, joka tuli säikäyttämään minusta paremman.
-Tulin puhumaan pojastanne. -Forestistako?
Hän on poissa.
-Mitä? -Palasi Alaskaan.
-Kuka olette? -Kelly Mitchum.
Aivan. Kelly Mitchum Mitchumin majatalosta.
Aivan.
Isänne mökki teki vaikutuksen poikaani.
Se taisi tehdä vaikutuksen myös teihin.
-Haluatte ostaa sen. -Se on kaunis tontti.
-Siitä voimme olla samaa mieltä. -Istukaa alas.
-Saako olla juotavaa? -Ei kiitos.
Ette aio luopua siitä suosiolla.
En niin. Se paikka on tärkeä perheelleni ja minulle.
Tiedättekö, miksi poikani palasi Alaskaan?
Hän ei pidä tavastani hoitaa bisneksiä.
Se rapistuva pikku majatalonne-
-on maksanut minulle jo liikaa.
Se maksoi minulle poikani.
Eikö Forest tiennyt aikeistanne?
Hän ei tiennyt mitään. Mikä on tavallaan ironista-
-kun miettii, että sain idean häneltä.
Hän paasasi viime päivät tontin kauneudesta-
-ja miten uskomaton majatalo on-
-mutta hän mainitsi myös, miten paljon se vaatii remontointia.
Hän sai ajatukseni liikkeelle. Ajattelin tehdä tarjouksen.
-Jotta voitte tuhota sen. -Sanon mieluummin saneerata.
Hän ei oikeasti tiennyt mitään.
-Forest ei tiennyt. -Pilailetteko?
Se poika on tunteellinen... Aina Alaskaan saakka.
En olisi voinut kertoa hänelle.
Olisi pitänyt arvata hänen reaktionsa.
Herra Newell, eikö teitä haittaa valehdella pojallenne?
Onko teillä hyvä suhde isäänne, neiti Mitchum?
Oli, mutta hän kuoli pari kuukautta sitten.
Olimme läheisiä.
Hassua. Ei tiedä, miten paljon kaipaa jotakuta ennen kuin hän on poissa.
Oikeasti poissa.
Herra Newell, poikanne on uskomaton.
Majatalo ei ollut ainoa, mikä teki häneen vaikutuksen.
Tekin teitte häneen vaikutuksen.
Saatatte vielä saada hänet kiinni bussiasemalla.
-Bussiasemallako? -Hän menee bussilla Bellinghamiin.
Ja lentää sieltä Alaskaan.
Kiitos.
Ja herra Newell, hyvää joulua.
Hyvää joulua.
Anteeksi.
BELLINGHAM LÄHTENYT
Okei. Soitan Gracelle.
Ei, ei. Akku ei voi loppua!
Okei. Missä on yleisöpuhelin?
Hienoa.
Yleisöpuhelin. Okei.
No niin. Kyllä.
No niin. Mikä on Gracen numero?
414 - 1967.
No niin.
Lewisin alusvaatekauppa.
Alusvaatekauppako? Anteeksi, väärä numero.
Hitto. Mikä hänen numeronsa on?
Okei. Yritän uudelleen.
414 - 1976?
Se soi. Okei.
No niin, Grace, vastaa!
Tuntematon numero? Valitan, en vastaa.
Ei, ei, ei... Hei! Ei!
Ne ihmiset haluavat kai tietää, ovatko ankkamme puhtaita.
Sanoin, ettei meillä ole ankkoja. Hanhia kyllä, mutta ei ankkoja.
Anteeksi! Olisiko teillä antaa kolikkoa?
Anteeksi, että häiritsen. Tärkeää puhelua varten.
Kiitos, ja hyvää joulua!
Okei.
Vastaa nyt, ole kiltti.
-Mitchum. Miten voin auttaa? -Grace! Minä tässä.
Missä olet? Olimme huolissamme sinusta.
Älkää huolehtiko. Minä vain...
Tämä kuulostaa hullulta, mutta tehdäänkö tänään lumiukko?
Kyllä! Miksi?
Jos taikuus toi hänet tänne, ehkä se tuo hänet takaisin.
-Mitä menetettävää meillä on? -Olet oikeassa.
Hienoa. Ota hattu ja huivi. Ne ovat vastaanotossa.
-Hei, äiti. -Niin, kultaseni?
Näitkö hattua ja huivia tänään?
En tiedä. Ehkä ne olivat lahjoituslaatikossa.
-Missä se on? -Vein sen kierrätyskeskukseen.
Ei! Ne olivat isän tavaroita!
Ehkä ne ovat yhä siellä.
Onkohan se vielä auki? Nyt on melkein joulu.
Mitä menetettävää sinulla on?
-Kyllä. Okei. -Haloo?
Odottakaa!
Hei. Anteeksi, että vaivaan. Olen Kelly Mitchum-
-ja äitini toi tänään laatikon, jossa oli isäni tavaroita.
Minun pitää saada ne takaisin. Pyydän.
Yleensä pyytäisin palaamaan huomenna, koska olen sulkemassa.
-Pyydän. -Mutta nyt on joulu.
Kiitos. Kiitos paljon.
Luojan kiitos. Nämä ovat ne!
Ostan nämä mielelläni takaisin.
Valitan, kassa on jo kiinni.
-No... -Ottakaa ne.
-Todellako? -Joo.
Kiitos paljon. Hyvää joulua.
Hyvää joulua todellakin.
-Saitko ne? -Sain!
-Jes! -Okei.
Ei tiedä, miten tämä toimii tai toimiiko-
-mutta siihen pitää uskoa.
-Mikä sinuun on mennyt? -Tartun hetkeen, kuten neuvoit.
-Meidän pitää tehdä lumiukko. -Niin.
-Aletaan hommiin. -Okei.
Aletaan hommiin.
-Entä nyt? -Sitten kai vain odotamme.
-Ja toivomme. -Ja toivomme.
Melkein unohdimme. Loppusilaukset.
Hieman joulun taikaa.
Huomenta, äiti. Äiti?
Grace?
Missä kaikki ovat?
Valot!
Nämä menevät ikkunoihin.
-Ja nämä menevät tuonne. -Okei.
Jestas. Nyt on jouluaatto. Miten saatoin unohtaa valot?
-Kiipeä sinä, olen liian vanha. -Minä olen raskaana.
-Chris? -Pelkään korkeita paikkoja.
Hyvä on sitten.
No niin.
-Miten pärjäilet, kultaseni? -Pärjään kyllä.
Äiti, mitä tapahtuu? Majatalolle. Tai meille?
Kukaan ei tiedä. Meillä on vain tämä hetki-
-ja tällä hetkellä minulla on tyttäreni ja kotini.
Tämä on lempivuodenaikani-
-ja majatalo valaistaan tänään joulun hengessä.
Tämä hetki on hyvä.
-Olisinpa yhtä vahva kuin sinä. -Sinä olet.
Et ehkä tiedä sitä nyt, mutta intohimosi on vahvuutesi.
-Luulin sitä heikkoudekseni. -Mieti uudelleen.
Olet vahva ja urhea. Aivan kuin isäsi.
No niin.
Jos tämä on viimeinen joulumme täällä, nautimme joka hetkestä.
Okei.
Hei. Saako olla piparia?
Ole hyvä.
-Anteeksi, että olin äreä eilen. -Ei se mitään.
-Saanko kaakaota? -Pitää kysyä äidiltäsi.
Toki. Ota vain.
Kunpa me kaikki olisimme yhtä viisaita kuin 6-vuotias.
Halusin pyytää anteeksi, että lähdimme majatalosta.
Hotelli ei vedä vertoja tälle paikalle, kuumaa vettä tai ei.
Tulemme varmasti ensi vuonna. Kohtelette meitä kuin perhettä.
-Hyvää joulua. -Hyvää joulua.
-Miten Piney voi? -Mahtavasti.
Se piti enemmän vanhoista koristeista, joten laitoimme ne.
Hyvä valinta.
Mitä teet täällä?
Mietin lentokentällä, että mitä minä oikein teen?
Miten ongelmien pakeneminen on eri juttu kuin mitä isäni tekee?
-Sait minut tajuamaan sen. -Minkä?
Että eteenpäin meneminen ei tarkoita menneestä luopumista.
Minulla saattaa olla sinulle hyviä uutisia.
Toivottavasti ei haittaa, että kutsuin Brettin tänne.
Halusin kiittää siitä, että kerroitte tästä upeasta paikasta.
Tutkin majatalon perustukset perinpohjaisesti-
-kaiteissa käytetyt puupaneloinnit ja...
Olen innoissani löytämästäni historiasta.
Laadin paperit valmiiksi.
Jos te ja perheenne haluatte.
-Mitä? -Historiallinen rakennus...
...joka on suojelukohde.
Minä... En tiedä, mitä...
Äiti! Tule tänne. Sinun pitää kuulla tämä.
-Hei. -Hei.
-Hei taas. -Hei taas.
-Mitä uutisia? -En edes tiedä, mistä aloittaa.
Teillä on puhuttavaa. Saatte puhua rauhassa.
-Okei. -Pyydän.
-Kelly, minä... -Forest, olen anteeksipyynnön velkaa.
Yritit kertoa jotain, enkä kuunnellut. Anteeksi.
Ei. Minun olisi pitänyt kertoa isäni aikeista heti kun sain tietää.
En uskonut, että olit rehellinen. Nyt huomaan, että olet.
Kiitos siitä, kun pelastit kotimme.
Rakastuin majataloon täällä ollessani-
-mutta rakastuin myös sinuun.
-Poika? -Isä?
-Miten tiesit, että olen täällä? -En tiennyt.
Sheila kutsui minut katsomaan valojen paljastusta.
Ja sen lisäksi...
Minun piti nähdä omin silmin, miten väärässä olin purkuaikeeni kanssa-
-ja miten oikeassa olit, kun halusit säilyttää sen.
Se, mitä eilen sanoit, vakuutti minut. Olen pahoillani.
Ja poika, olen pahoillani, että minä taas...
Laitoin oman kunnianhimoni perheeni edelle.
Mutta aion olla tästä edes parempi. Lupaan sen.
-Rakastan sinua, poika. -Niin minäkin sinua, isä.
Menen juttelemaan muiden kanssa ja annan teidän olla kahden.
-Missä olimmekaan? -Puhuimme rakastumisesta.
Aivan.
Harmi, että palaat lopulta Alaskaan.
Niin, mutta sopimus käskee kunnostaa erään majatalon-
-ja se saattaa pitää minut täällä kiireisenä.
Olen täydellinen mies siihen työhön.
Minäkin saatan jäädä tänne. Auttamaan äitiä.
Voin tehdä töitä täältä käsin, ja tuntuu hyvältä olla kotona.
-Valoja ei sytytetä ihan vielä. -Niin.
-Minun pitää tehdä yksi asia. -Okei.
No niin.
-Minun oli pakko tehdä tuo. -Miksi?
Saat minut tuntemaan itseni niin pitkäksi.
Hei, tuletteko te?
-Ehkä meidän pitäisi palata. -Kyllä.
Tulkaa tänne! Lasketaan!
Viisi, neljä, kolme, kaksi, yksi!
Jee!
Hei, tulehan tänne.
Se oli ehkä kaikista upein valaistus- seremonia. Nyt on kaakaon aika.
Okei.
En huomannut tuota aiemmin. Lumiukko.
Rakastan tehdä lumiukkoja. Tehdään sille kumppani.
Kokonainen lumiperhe.
-Hyvä on. Voimme puhua asiasta. -Okei.
LOPPU
Tekstitys: Henna Iivarinen Iyuno-SDI Group