Dere kom.
Ok, folkens! Nå blir det film. Jeg vil at alle skal se på.
Dere hørte Filip, smågutter.
Alle skal se på.
I undertøyet.
Liker dere det dere ser, gutter?
Er det en ereksjon? Et rykk?
Kom igjen, vær en ekte mann!
Ståpikk!
Slutt!
Og Erik...
Han var der.
Man kan si at Ws mangel på kommunikasjon ble retorisk.
Ja, men var dette en bevisst strategi fra W?
Antagelig ikke.
Kanskje han var på feil sted,
og tilfeldighetene avgjorde hans plass i historien.
HVORDAN GÅR DET?
- Hvem vet? - Ikke vi.
- Det var alt. Takk. - Takk.
- Jeg er trøtt. - Takk, Henry og Valter. Nå har vi...
Det gikk greit, men andre del var litt vanskeligere.
Ja, men jeg vet ikke.
Hva skal jeg ha på meg? På bursdagen din?
Er det kleskode? Hva skal du ha på deg?
Jeg...
Dress, antar jeg.
Dress?
Ok. Svart eller?
Hallo? Hva er det med deg?
Ingenting. Jeg er bare trøtt.
August! Hva skjer?
Hei. Vi jobber med nominasjonene her nå.
- Har du hatt tid til å se på det? - Nei.
Her.
Klassens festløve.
Klassens legende, sosialist.
Klassens import...
At man er nyankommet eller har en fattig stil, liksom.
- Marwan syntes det var kjempefestlig. - Ja, ganske morsomt.
Men er det så smart?
Jeg er kanskje skikkelig kjip nå,
men hva om noen hører om dette?
Gi deg, August, det er over.
Hadde de latt oss få telefonene tilbake og ha avslutningsmiddagen
om de ikke var sikre på at vi hadde vunnet?
Ja, samme det. Gjør som dere vil.
- Jeg kan ikke komme. - Hvor skal du?
Wille har bursdag. Vi skal feire på slottet.
- Så du skal ikke på festen? - Nei.
Men det er familie, ikke sant?
- Litt viktigere. - Ok...
Men lykke til og ha det gøy.
Beklager at jeg forstyrrer midt i lunsjen, men det gjelder dere i første.
På tredjeklassingenes middag i helgen...
Oi, kjære vene...
Jeg har delt dere inn i tre grupper, siden dere er ansvarlige for å servere.
Gruppe én, forretter og aperitiffer,
er Fredrika, Edith, Louise og Madison.
Gruppe to, hovedretten, Agnes, Sofia, Pervin og Stella.
Hvis hun er frisk. Hun er syk nå.
Det får vi håpe. Vi har bruk for alle.
Gruppe tre tar seg av desserten.
Det er Michaela, Felice og Sara.
Husk dette nå.
Vi kan bytte gruppe om du vil. Så slipper du å være med Sara.
Nei, det går bra.
- Sikker? - Ja. Ikke noe problem.
Ok.
Tenk så søte vi blir i de små uniformene.
Skal vi gå i uniform?
- Hei. - Hei.
Jeg har laget mat til oss. Farmors lasagne.
Og jeg vasket klærne dine med det uparfymerte vaskemiddelet.
Hvordan var skolen?
Går du på noe?
Hva?
Får man ikke være litt glad etter en produktiv dag?
Hva?
Jeg dro til legen og fikk ny medisin.
Du har jo sagt at du ikke kan ta sånn medisin.
Men det funker ikke at det eneste jeg klarer på en dag,
er å øvelseskjøre med deg. Jeg må jobbe og betale regninger.
Er det slitsomt å ha meg her, kan jeg flytte tilbake.
Nei, tvert imot. Jeg er kjempeglad for at du er her.
Jeg skal til legen igjen om en måned, så ikke bekymre deg.
Jeg tenkte på oppkjøringen...
Du kan kjøre dit så vi kan øve bort nervene en siste gang. Ok?
- Hei, gutten min. - Forstyrrer jeg?
Nei, jeg sitter og leser.
- Hvordan går det med mamma? - Ja... Det er som det er.
Men hun ser frem til at du kommer hjem i helgen.
- Gjør hun det? - Selvsagt.
Jeg har ikke snakket med henne på lenge.
Jeg tror hun prøver å skjule alt dette for deg.
Så ikke bekymre deg.
Du vet hvor vanskelig det er for henne å vise svakhet.
- Var Erik noensinne det? - Svak?
Ja.
Alle har sine svakheter, gutten min,
men det er vanskelig å huske Eriks.
Han var så...
Han var så livsglad.
Han hadde ikke det mørket inni seg.
Han var perfekt?
Ja, det var han virkelig.
Det var han virkelig.
Jeg...
Jeg fikk høre noe om ham.
Vent litt, gutten min. Kom inn!
Jeg forstår. Bare et øyeblikk.
Kan jeg ringe deg tilbake senere? Eller kanskje vi kan snakkes i helgen?
Bra, da sier vi det. Det blir gøy å feire deg.
Og møte Simon.
- Sov godt, gutten min. - Sov godt. Hils mamma.
Jeg kan ikke svare nå, så legg igjen en beskjed...
Med blid og livlig varme
Til alt som har vært dødt
Kommer solens stråler nærme
Og alt blir gjenfødt
Det gikk helt greit, syns jeg.
Simon, jeg kommer til å slutte i koret.
Du begynte jo nettopp.
Men jeg er ikke komfortabel med å opptre.
Det er ikke meg og...
Restriksjonene er borte, så det er ingen grunn til å være med.
Vær ærlig og si om jeg har gjort noe.
Det føles som at du synes jeg er...
...irriterende fordi jeg spør om bursdagen din eller noe.
- Men jeg gjør det for din skyld. - Du er ikke irriterende.
Ok, men hva er det, da?
Det hadde vært fint om du kunne...
...si noe, for jeg forstår ikke.
Erik var med...
...på innvielsen. Han var med på å arrangere det.
Mener du pornofilmen?
Ja, og det er derfor jeg ikke har sagt noe.
Jeg vet ikke hva jeg tenker om det. Jeg trenger ikke at du også dømmer ham.
- Jeg sa ikke noe. - Jeg ser hva du tenker!
Hva da?
At han var homofob, ikke forsvarte de svake!
At han ikke hadde likt at jeg er med deg eller hvem jeg er!
Det er ikke nødvendigvis sant.
Kanskje det ikke var så rart at han ble med
hvis alle andre gjorde det og mente det var normal oppførsel.
Kanskje han ga etter for gruppepress.
Hvis jeg har lært noe av situasjonen med Sara,
er det at søsken også kan rote det til.
Og svikte en.
Jeg tror du må venne deg til tanken om at Erik kanskje ikke var perfekt.
Men vent, hva mener du?
Hva?
- Du kan ikke sammenligne Erik og Sara. - Jeg gjorde ikke det.
- Jo, det gjorde du. - Nei.
Jo. Eller hva faen mente du?
Bare at Sara heller ikke er perfekt.
- Men hva faen... - Men hun har prøvd å gjøre noe bra.
- Drit i det. Jeg orker ikke, Simon. - Kan vi snakke sammen?
Hei.
Har det skjedd noe?
Nei, Sara.
Hei, det er Micke. Jeg kan ikke svare nå,
men legg igjen en beskjed så ringer jeg tilbake.
Hei. Hvor er du? Er du på vei?
Hvis du ikke kan komme, så si det.
Oppkjøringen er om 30 minutter, og bussen går først om 20,
så du må virkelig komme. Ja, ring meg.
Hei, Sara igjen. Er du på vei? Ring meg.
Hei, hvor er du? Jeg må vite om du er på vei, for...
Ring meg. Ha det.
Faen!
Jeg tror ikke Simon mente noe vondt. Han var nok bare sjokkert.
Ja, han var vel det, men...
Jeg er glad du sa det til meg.
Jeg vil vite hva som er sant og ikke i alt dette.
Det er annerledes med deg, for du kjente Erik.
Du så hans gode sider.
Simon har ikke sett det.
Det får ikke være ham. Erik var den jeg...
Han var den jeg kunne stole på. Han var broren min, og nå...
...vet jeg ikke om han hadde likt meg.
Klart han hadde det.
Men du...
- Skal vi snakke om noe annet? - Ja.
Farge på neglene. Hva med lilla med glitter?
Lilla blir bra.
- Hei, unnskyld meg. - Sara Eriksson?
- Ja. Beklager at jeg er sen. - Det var i grevens tid.
- Har du legitimasjon? - Ja.
Beklager.
Ja, takk.
Du kan hoppe inn.
Da skal vi ut på motorveien.
Du kan følge skiltene mot Bjärstad sør.
Ja, du kan kjøre nå.
Den passer perfekt!
Takk, mamma.
Liker du den ikke? Vi kan returnere den.
Nei, den er kjempefin.
Ok...
Er det noe galt?
Jeg vet ikke om det blir noe av.
Vi kranglet.
Jeg prøver alltid å være der for ham.
Men uansett hva jeg gjør,
blir det feil.
Elskling...
Du gjør ikke noe feil.
Vet du hva?
Jeg synes han er en flott gutt.
Livet og situasjonen hans er som den er.
Men kjærligheten...
Det skal ikke være så vanskelig.
Spesielt når man er så ung.
Ikke glem det.
Hva var det?
Jeg fikk det.
Førerkortet.
Men pappa...
Altså...
Han skulle kjøre meg dit. Han lovet.
Men i stedet drakk han øl med vennene sine.
Jeg trodde ikke det...
Jeg trodde det skulle bli bra, men...
Jeg vet ikke hva jeg trodde, men det gjør så vondt!
Sara...
Unnskyld, Simon!
Unnskyld!
Jeg er så lei for det!
Jeg vet det.
Og jeg tilgir deg.
UNNSKYLD! ALT BLE FEIL.
JEG ER BARE LEI MEG. JEG VIL AT DU SKAL VÆRE DER I MORGEN...
MEN DET ER GREIT HVIS DU HAR OMBESTEMT DEG.
- Hei. - Hei.
Her er dressen til bursdagen.
- Takk. - Bare hyggelig.
Skynd dere! Dette må være klart om en halvtime.
Gruppe én kan... Gå ned derfra.
Gruppe to kan bli med meg.
Hei.
Der borte.
- De små ytterst. - Nettopp.
Knivseggen mot tallerkenen.
- Er det mer dill? - Ja, vi har mer.
- Jeg legger på bestikket. - Kjempebra.
Fint.
Gratulerer med dagen
Gratulerer, min Wille
Gratulerer med dagen
Takk. Hvordan kom du deg inn?
Jeg måtte bestikke Malin.
For hvis ingen synger til deg om morgenen,
føles det ikke som en bursdag.
Vil du ønske deg noe?
Fin.
- Ikke gjør den skrukkete. - Veldig fin.
Er alt bra mellom oss?
Ja. Takk for meldingen.
Å, ja...
Her er gaven din.
Men jeg lover å gi deg en ordentlig gave.
Jeg har bare ikke rukket å bli ferdig.
Det er helt perfekt.
Takk.
Der er de.
- Gratulerer med dagen, kronprins. - Takk, Farima.
Gratulerer, kronprins.
Ja. Styret er der når vi ankommer.
Det blir en fotografering etterfulgt av en kort mingling.
Jeg er selvsagt i nærheten
og hjelper med navn og samtaleemner, om det trengs.
Simon, jeg viser deg hvor du kan være så lenge.
Ok. Vi er 15 minutter forsinket, men det går bra.
- To timer? - Vi fremskynder det.
Hei.
Kanskje det var dumt å fortelle om Erik. Det må ha vært tøft å høre.
Er dere klare? Wilhelm?
Vær så god.
- Wilhelm, hyggelig. - Hei, Charlotta.
August Horn af Årnäs.
- Carl-Johan. Takk for sist. - Hei.
- Jeg har møtt deg før. - Takk for at dere kom.
- Hei sann. - Klas-Göran.
Hei, jeg heter Wilhelm.
Hei, Joy. Hyggelig.
Er de til...
Takk. Så snilt.
Wow. Du er bedre enn meg.
Ok, da tar vi et bilde ved veggen der.
- Det går bra. - Hyggelig.
Ja, og smil.
Stå så tett som mulig.
Veldig bra, og litt nærmere.
Jeg sluttet med ridning før skolestart for et par år siden,
men jeg tar det gjerne opp igjen.
Deres bredeste smil.
En, to, tre...
Hei.
Hvordan går det?
Det gikk jo bra.
Absolutt.
Vil du ha? Den er kjempegod.
Takk, men jeg kan bare spise det hoffets kokk har laget her.
- Hvorfor? - Det er fare for forgiftning.
Kronprins, Simon.
På tide å dra.
Jeg driter i hva mamma og pappa tror de vil oppnå
ved å ha August på middagen min. Jeg nekter, ok?
Enten drar han eller jeg tilbake.
Ok.
Malin, kan du ordne eskorte til slottet?
- Absolutt. - Bra.
Jeg er ikke så glad i dem, men...
- Unnskyld meg. - Så gøy.
- Takk for praten. - Hyggelig.
- Du... - Ja?
Det er jo litt anspent mellom deg og kronprinsen,
så du trenger ikke å komme til slottet.
Man feirer jo bare endt skolegang én gang?
- Bra. Jeg ordner en bil til deg. - Takk.
Jævlig stilig.
For fremtiden.
Vi er så glade for
At du er født, fallera
Akkurat i dag
Og ga-ga-gavene
Som vi har med Har vi med
Og ga-ga-gavene skal du få se
Det er Padde Ball.
- Padde Ball? - Og Sirre Strikk.
Tegnefilmen.
En familietradisjon.
Gratulerer, kjære Wilhelm,
som ikke bare blir 17,
men som har fullført sitt aller første oppdrag
uten mamma og pappa. Vi er så stolte.
Så fire ganger hurra! Hipp hipp...
Hurra!
Takk, alle sammen.
- Gratulerer. - Takk, pappa.
Å, elskling.
Hvordan går det?
Hva med deg?
Det går bra.
- Så gøy, Simon... - Ja!
...at du er med oss i dag. Velkommen.
Takk.
- Hyggelig. - Takk for invitasjonen.
Ja. Det blir jo en liten feiring i år,
men neste gang blir det den første offisielle Wilhelm-dagen.
Wilhelmdagen?
Ja, folket vil også feire kronprinsen sin.
Så i år får vi nyte en rolig feiring.
- Ja. - Skal vi...?
- Vi tar vel noe å drikke? - Ja.
- Absolutt. - Gjerne. Takk.
Nei, så den er... Takk. Den er veldig fin.
Det er dyrt å fylle tanken, men...
- Faen, det er jo August. - Hei!
- Hei. - Velkommen.
- Hva skjedde med bursdagen? - Jeg unnskyldte meg.
Dette er jo noe man gjør én gang i livet.
Unnskyld meg, kan vi ordne en plass til August her?
Og noe å drikke til August også? Takk.
Faen, hvit smoking. Stilig.
Ikke sant? Pappas gamle.
Dritbra.
Takk.
- Dere har drukket litt, ser jeg. - Ja, så klart.
Rød eller hvit?
- Det du har der blir bra. - Rød.
- Da tar du deg av det? - Ja.
- Ellers skjer det ikke. - Takk.
- Vi kan booke en skipper også. - En skipper?
Den er kjempefin. Takk.
Så fin.
Det var på tide at du fikk din egen.
Ja... Den gamle tilhørte Erik.
Ok. Dere må være sultne.
Nå spiser vi.
Takk.
Vel bekomme.
Simon, hvordan feirer dere bursdager hjemme?
Det vanlige.
Sang om morgenen, kake og gaver,
og så møter jeg venner, bowler eller spiller lasertag.
Lasertag? Ja, det har jeg vel ikke prøvd?
Løft glasset til leppene Tjofaderittan lambo
Og drikk opp, ditt fyllesvin Tjofaderittan lambo
Se de siste dråpene Renner ned i fylliken
Lambo hei! Tjofaderittan lambo!
- Jeg nå glasset... - Nei!
Strafferunde!
Løft glasset til leppene Tjofaderittan...
Bytt ut denne.
Du er så flink. Visste ikke at du liker å lage mat.
Takk.
Ja, jeg syns det er veldig gøy.
Ville bli kokk da jeg var liten.
Ok, jenter, er dere klare for servering?
To minutter.
- Ja, absolutt. - Ok.
- Hva gjør vi nå? - Legg litt på denne.
- Der... - Oi!
Det går bra. Bare bytt den ut.
- Og det på alle. En av hver. - Absolutt.
Og litt sånn.
- Hvilke er klare? - Dere kan ta disse.
- Takk. - Så skal vi bare...
Hvis du tar den...
Sånn... Men herregud...
Det var kjempegodt.
Så, Simon...
Jeg har hørt at du er musikkinteressert.
Jeg synger.
Og skriver min egen musikk iblant.
- Og prøver å lære noter. - Jaha.
- Wille har hjulpet meg. - Jaså?
Han tok både piano- og cellotimer som barn.
Men du måtte tvinge ham til å dra.
Har du fått interessen hjemmefra?
Ja, på en måte.
Mamma liker å høre på musikk og danser og synger og sånt.
Og pappa spiller gitar.
Han spilte i et band da han var yngre.
Og han spiller piano også, tror jeg.
Det gjorde Erik også. Han var en dyktig pianist.
Ja...
- Og så spilte han fløyte, og fiolin? - Ja, fiolin.
Han var så talentfull, uansett hva han gjorde.
- Ja. - Unnskyld meg.
- Smakte det ikke? - Jo, det var godt.
Klassens DILF-jeger, Desirée!
Den neste personen har vært i flere ulike kategorier.
Klassens sportsidiot, klassens over-achiever,
klassens fremtid til og med,
men han fikk flest stemmer som klassens badboy.
August!
Agge!
Jeg er så jævlig sjalu. Bad Boy er den beste.
Ja, den neste...
Han har konstant skallebank,
næringsinntaket hans består av 99 % paracetamol.
Hvis noen sover i nuggetsene dine, er det antagelig han.
Klassens fyllesyke er selvsagt Filip!
Hei.
Kaster du søpla?
Ja...
Har du lest brevet?
Nei, men jeg...
- Jeg ville gi det tilbake. - Hvorfor?
Fordi jeg ikke vil lese det.
Hvorfor ikke?
- Fordi jeg ikke vil. - Men...
Det er ikke langt. Jeg leser det.
- Nei, men... - Jo. Det går kjempefort.
Sånn.
"Hei, August i fremtiden.
Jeg håper du blir den mannen du vil være,
at du gjennom arbeid og disiplin har forvandlet deg fra
den magre, redde lille førsteårseleven som alle mobbet på innvielsen,
til et sterkt og uavhengig individ som ingen tør å kødde med.
De skal få se.
Akkurat nå er du alles løpegutt, men når du går ut, er det du
som hersker over Skogsbacken.
Det første året var bare begynnelsen.
Du har økt muskelmassen din enormt,
du har sluttet å gråte, du har lært å bite tennene sammen,
og du har fått deg...
...noen venner.
Du får til og med henge med Erik og de i tredje av og til.
Jeg håper du aldri må være ensom igjen."
Jeg vil at du skal forstå hvor jeg kommer fra
og hva jeg prøvde eller trodde jeg ville være.
Jeg vet ikke om jeg vil det lenger.
Jeg vet ikke hvem jeg er.
Jeg skulle gjort ting annerledes med deg.
Der er du jo.
Ikke la meg være alene med foreldrene dine.
Unnskyld, jeg trengte en pause.
Kanskje det er best om jeg drar hjem.
Hva faen? Hvorfor?
Fordi det føles som om jeg ikke burde være her.
Det er dårlig stemning.
"Ikke burde være her?" Jeg trenger deg her!
Det er bursdagen min... Hvordan tror du jeg har det?
Jeg har vært bekymret for mamma. Og nå ses vi, og det er helt fryktelig!
Men hvis du synes det er så ille, så dra.
Kaken serveres i den lille salongen, Deres Høyhet.
Her kommer Wille.
Nå kan du blåse ut lysene.
Og der er Simon. Så bra.
Se der, ja!
Da får du ønske deg noe.
Jeg tror jeg takker for meg. Jeg...
Ja, dere får bli her og spise kake...
Da spiser vi frokost sammen før dere drar i morgen.
Vent. Er det så vanskelig å sitte her og spise et jævla kakestykke?
Du, Wilhelm...
Beklager. Kan vi kutte ut skuespillet? Slutte å late som om alt er normalt?
Vær så snill!
Ja, men det er...
Ingenting er normalt siden Erik døde.
Selvsagt ikke. Tror du jeg synes det?
Men det er ikke hele sannheten. Ting har aldri vært normalt.
Men dere later som det er det, skraper i overflaten.
Dere snakker om det, men mener ikke det dere sier.
Det er så jævlig sykt.
Jeg ble helt knust! Og jeg trengte deg.
Jeg trengte dere!
Jeg fikk ikke engang sørge i fred med dere. Sveriges sorg var viktigere.
Det eneste du har brydd deg om, er hvordan jeg fremstår som kronprins!
Hvordan vi fremstår som en familie.
Og når jeg ikke ville lyve om videoen, om Simon, om hvem jeg er,
da får du et sammenbrudd! Da klarer du ikke å fungere!
Da lar du meg være alene!
- Wilhelm, det holder. - Og du!
Du lar mamma gjøre som hun vil og driter i meg!
Jeg er din eneste sønn, pappa!
- Ser du meg? - Wilhelm!
Ikke snakk sånn til faren din! Og ikke...
Jeg snakker som jeg vil. Dere er foreldrene mine!
Dere skal være der for meg!
Det er...
Det er ikke så lett å være både moren og sjefen din!
Nei, jeg har merket det, for du er ubrukelig i begge roller!
Nå slutter du!
Jeg...
Jeg vet ikke.
Unnskyld, Simon.
Jeg mente ikke at du skulle se det.
Wille, jeg...
Det er bra at du er ærlig mot foreldrene dine.
Og...
Jeg prøver å være der for deg,
men så ser jeg hvordan...
...alt bare skader deg.
Hele denne situasjonen.
Og det skader meg.
Unnskyld.
Det er som om du...
...har blitt en annen.
Jeg kjenner deg ikke igjen.
Kjærlighet skal ikke være så vanskelig.
Hva betyr det?
Kanskje det ikke funker.
Jeg kan ikke gjøre dette lenger.
Tekst: Anette Aardal