‫יורש העצר,‬
‫חשבנו שכדאי שתשב בסוף.‬
‫בדיוק, כאן.‬
‫סימון ואמא שלו ישבו כאן.‬
‫זה לא יימשך הרבה זמן.‬
‫אני חושב שזה ייגמר בקרוב.‬ ‫-כן, כן.‬
‫לקחת את הכדורים?‬ ‫-כן.‬
‫את רוצה מים?‬ ‫-לא, אני בסדר.‬
‫- דרך המלך -‬
‫בוא, אהוב.‬
‫תכפתר את החולצה כדי להיראות מכובד.‬
‫תעשי לי טובה.‬
‫כן, התאספנו היום‬
‫בגלל מה שנקרא "הסרטון האינטימי".‬
‫ההשלכות של הסרטון‬ ‫היו הרסניות מבחינת שני המתלוננים,‬
‫הוד מעלתו יורש העצר‬ ‫הנסיך וילהלם וסימון אריקסון.‬
‫עם זאת, תביעה משפטית‬
‫תחמיר משמעותית את המצב התקשורתי הנוכחי.‬
‫היינו רוצים לדון ביחד איתכם‬ ‫באפשרות של פשרה.‬
‫כן, ניסחנו הצעה לפיצוי עבור שני המתלוננים.‬
‫ועם זאת, ברצוני להדגיש‬
‫שהלקוח שלי יקריב‬ ‫קורבן גדול אם יסכים לפשרה הזו.‬
‫במשפט, הראיות והעדויות‬
‫לא היו מספיקות להרשעה.‬
‫השאלה היא האם הסרטון היה נחשב למגונה.‬
‫סליחה?‬
‫סרטון שמראה מישהו‬ ‫מתנשק עם מישהו בן אותו מין,‬
‫שמציג אותו כגיי,‬
‫לא אמור להיחשב בימינו כפגיעה בשמו הטוב.‬
‫הסרטון תמים יחסית.‬ ‫-תמים? איך אתה אומר דבר כזה?‬
‫אמא, בבקשה...‬
‫הוא ניסה להרוס להם את החיים.‬
‫אחרי הנאום של הנסיך,‬
‫תנועת ההתנגדות הנורדית‬ ‫הגיעה לביארשטה ואנשיה שרפו דגלי גאווה.‬
‫אנשים התקשרו אלינו באמצע הלילה.‬
‫אנחנו מקבלים מכתבי איומים!‬
‫אני רוצה צדק עבור הבן שלי!‬
‫אפשר לצאת להפסקה?‬ ‫אני רוצה להתייעץ עם הלקוח שלי.‬
‫כן, נצא להפסקה קצרה.‬
‫נצטרך לדבר על זה בפעם הבאה.‬ ‫בדיוק. כן, בסדר.‬
‫היי, די. הכול יסתדר.‬
‫לא קל כשמסתכלים עליי כאילו שאני איזה...‬
‫חתיכת חרא.‬
‫בסדר, אתה חתיכת חרא.‬
‫יכול להיות נחמד‬ ‫לקבל את העובדה שאתה חתיכת חרא, נכון?‬
‫חתיכת... אתה חושב שאני חתיכת חרא?‬ ‫-לא.‬
‫אתה חושב שאני רשע?‬
‫לא, ממש לא.‬
‫אוגוסט, אתה חייב להודות‬
‫שזה די אירוני שדווקא אתה מכול החארות בעולם‬
‫הפכת לאיום על הכתר.‬
‫אני אוהב את בית המלוכה.‬
‫השאלה החשובה היא האם בית המלוכה אוהב אותך.‬
‫אז ככה, בית המלוכה‬ ‫לא רוצה להגיע לבית המשפט.‬
‫אז אתה תתמודד לבד‬ ‫נגד אוגוסט ועורך הדין שלו,‬
‫אחד מהטובים ביותר בשוודיה.‬
‫ההצעה נדיבה מאוד.‬
‫אז כמה הוא מוכן לשלם?‬
‫1.2 מיליון.‬
‫לא באתי לשוודיה‬
‫כדי ללמד את הילדים שלי לקבל שוחד.‬
‫אני מבין, אבל זה עלול להיות לא נעים.‬
‫הם ינסו לחשוף כל דבר אפשרי.‬
‫הם כמו שבט. שיטות של מאפיה.‬
‫אני רק רוצה שזה ייגמר.‬
‫וילה אמר שהוא יצטרך‬ ‫למכור את האחוזה של אבא שלו כדי לשלם לנו,‬
‫וזה העונש הכי נורא שאוגוסט יכול לקבל.‬
‫אני לא יכול יותר.‬
‫אני הולך לשירותים.‬
‫היי.‬
‫אני לא מאמין שאתה פה.‬
‫גם אני לא.‬
‫אבל חבל...‬
‫שזה מהסיבה הזאת.‬
‫לא, זה לא כמו שדמיינתי את זה.‬
‫איך דמיינת את זה?‬
‫אני יכול...‬
‫להראות לך.‬
‫בסדר. בוא.‬
‫אבל אמא...‬
‫מה?‬
‫אמא שלי.‬
‫הם לא יתחילו בלעדינו, סימון.‬
‫בוא.‬
‫נחמד.‬
‫ככה דמיינת את זה?‬
‫לא.‬
‫זה יותר טוב.‬
‫יורש העצר, אנחנו צריכים להמשיך.‬
‫אנחנו כבר באים.‬
‫אנחנו מציעים שנעבור‬ ‫על ההסכם סעיף אחרי סעיף,‬
‫ואם אחד מהצדדים יצטרך לבצע שינוי,‬
‫נכניס את השינויים אחד אחד לפני שנחתום.‬
‫סליחה, אבל אנחנו סיימנו פה.‬
‫אני לא אלמד את הילדים שלי‬ ‫שיש אנשים שהם מעל החוק.‬
‫אני מסכים שחשוב‬ ‫שנלמד את הילדים שלנו שאי אפשר לברוח מהחוק.‬
‫אבל זה נכון גם לגבי סימון ויורש העצר.‬
‫אם נגיע להסכם,‬
‫אוגוסט יהיה מוכן לא להתלונן על כך‬
‫שסימון מכר את התרופות‬ ‫של אבא שלו לתלמידים בהילרסקה.‬
‫ולא על כך‬
‫שיורש העצר איים על אוגוסט ברובה.‬
‫אבל כל זה... הכול באשמתך מלכתחילה.‬
‫אתה רימית את סימון. ואתה לקחת את הסמים.‬
‫גם אתה.‬
‫אבל בתמורה לשתיקתו של אוגוסט,‬
‫שלא לדבר על הפיצוי‬ ‫הכספי הנדיב שהצדדים יקבלו,‬
‫נזדקק לביטחונות ממשפחת המלוכה‬
‫לכך שאוגוסט יהיה הבא‬ ‫בסדר הירושה, אחרי יורש העצר.‬
‫אבל זה לא משנה אם יהיה לך תואר או לא.‬
‫אתה לא תהיה חלק מהמשפחה שלי.‬
‫תסתכל עליי!‬
‫אם נדמה לך שאני אתן לך להשתלט, שכח מזה!‬
‫לא תצטרך לתת לי.‬
‫לא?‬
‫לא.‬ ‫-למה לא?‬
‫לפי העבר שלך, אתה תדפוק הכול לגמרי לבד.‬
‫אז אני זה שדופק הכול? הא?‬
‫הבעיות שלך התחילו הרבה לפניי.‬ ‫אתה יודע את זה.‬
‫אה, כן?‬
‫אני לא זה שידוע כמי שמרביץ לאנשים.‬
‫יודע מה? אתה מגעיל...‬ ‫-מספיק!‬
‫- הילרסקה -‬
‫ההסכם נחתם, ועכשיו נצטרך‬ ‫להשאיר את כל זה מאחורינו.‬
‫כן, אמא, אבל...‬
‫וילהלם, אני לא מצפה שתסלח לאוגוסט.‬
‫אני אפילו לא מצפה שתחבבו אחד את השני.‬
‫אבל אסור לנו שיהיו עוד שערוריות כאלה,‬
‫ובמיוחד לא כאלה שאתם מעורבים בהן.‬
‫מה אתם חושבים‬
‫שאריק היה אומר‬ ‫אם הוא היה רואה אתכם מתנהגים ככה?‬
‫אריק לא היה סולח לו לעולם.‬
‫בקרוב תהיה בן 17. בעוד שנה,‬
‫אתה צריך להיות מסוגל להחליף אותי.‬
‫אתה מבין את זה?‬
‫אתם מבינים את זה?‬
‫זה לא משחק.‬
‫אני מבטיח, הוד מלכותך.‬
‫גם וילהלם וגם אני נתנהג כמו שצריך.‬
‫ולו בשביל אריק.‬
‫אם תשמור מרחק ממני, אני אשמור מרחק ממך.‬
‫אלוהים...‬
‫אוי...‬
‫אוי, אלוהים...‬
‫תעזור לי!‬
‫אולי...‬
‫תנשמי.‬
‫תקרא למישהו!‬ ‫-כן.‬
‫אריק!‬
‫אריק.‬
‫צריך ללכת לטיול.‬
‫בבקשה, בואו נלך לאנשהו!‬
‫יום אחד יש שמש ואביב, ולמחרת שלג. מה נסגר?‬
‫זין על המדינה הזאת.‬
‫בחיי, אני ממש דואגת לה.‬
‫כן, מי לא?‬
‫היא לובשת את אותו טרנינג‬ ‫כבר כמה ימים. לגמרי לא שפוי.‬
‫זה יהיה לגמרי לא שפוי‬ ‫אם אני אגיד שאנחנו צריכות להפסיק להתבכיין?‬
‫באמת, סליחה,‬ ‫אבל שרה הייתה נחש. תתגברו על זה.‬
‫זה לא שזרקו אותה. זה משהו אחר.‬
‫אבל להיפרד מחברה יכול להיות יותר גרוע.‬
‫אבל לא.‬ ‫-כן.‬
‫לדעתי צריך להתערב.‬
‫היי, מתוקה.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫בוקר טוב.‬
‫מה שלומך?‬
‫איי, איי, איי!‬
‫רגע! איי!‬
‫די, נו, אל תגזימי.‬
‫יכולת להזהיר אותי!‬
‫חמישים נקודות.‬
‫חמישים נקודות. זאת האוזן שלי.‬
‫באמת, נשארו עוד חודשיים‬ ‫עד סוף הלימודים. זה יהיה ככה כל יום עד אז.‬
‫זה ציד הנקודות של כיתה י"ב.‬ ‫יש להן המון למה לחכות.‬
‫יש את מסיבת חמישים הימים,‬ ‫ולבורי, מופע הסטנדאפ...‬
‫הריצה, קבלות הפנים, לארגן את המשאיות...‬
‫ואת הארוחה השנתית האחרונה עם המורות.‬
‫ואת מחכה לארוחה הזאת?‬
‫זה נחמד. הן מתוקות.‬
‫עם מי את מסתמסת?‬
‫וילה חוזר היום.‬
‫לא!‬ ‫-וואו.‬
‫ענק, לא?‬
‫בסדר.‬
‫זאת תהיה הפעם הראשונה‬ ‫שנראה אותו מאז יום השנה.‬
‫זאת אומרת, הוא...‬
‫איך הוא וסימון... כאילו...‬
‫מה הם יעשו?‬
‫הם זוג עכשיו? כאילו, באמת?‬
‫וילה, אני יכולה לנהל איתך שיחה פתוחה וכנה?‬
‫בקשר לזוגיות שלך.‬
‫אני לא אפסיק להיפגש עם סימון.‬
‫לא, אף אחד לא אמר דבר כזה,‬
‫אבל אני חושבת שאם ננצל את המצב כראוי,‬
‫נוכל להפוך את התדמית‬ ‫של בית המלוכה למודרנית,‬
‫כחלק טבעי של הסובלנות השוודית.‬
‫אתה תיצור דור חדש של תומכי מלוכה.‬
‫ולכן צריך להתמקד בעבודה שלך.‬
‫ביום ההולדת ה-17 שלך‬ ‫נקים ארגון צדקה על שמך.‬
‫זה יהיה התפקיד הרשמי‬ ‫הראשון שלך כיורש העצר.‬
‫יאן-אולוף ואני תכננו לוח זמנים לקיץ.‬
‫אפשר לחשוב עליו כעל בית ספר ליורשי עצר,‬
‫כדי לפצות על כל מה שלא הספקת להתכונן אליו.‬
‫אנחנו רואים רק סכנה‬ ‫פוטנציאלית אחת בכל העסק הזה.‬
‫שסימון לא יבין‬ ‫שכל דבר שהוא עושה משליך גם עליך.‬
‫זה ישפיע על כל בית המלוכה.‬
‫אסור לו לדבר עם עיתונאים בשום תנאי.‬
‫סימון לא ידבר עם עיתונאים, אל תדאגי.‬
‫זה נכון גם לגבי הרשתות החברתיות.‬
‫הוא חייב לשמור על פרופיל נמוך.‬
‫אתה מבין אותי?‬
‫כן, אני מבין אותך, אבל הכול תחת שליטה.‬
‫את לא צריכה לדאוג בגלל זה.‬
‫בסדר.‬
‫יופי.‬
‫"בית ספר ליורשי עצר"...‬
‫תשתין בפנים.‬
‫מה?‬ ‫-אני רוצה להיות בטוחה.‬
‫את חושבת שאני על סמים? לא נגעתי בכדורים.‬
‫ואתה בעונש עד סוף הסמסטר.‬
‫תחזור הביתה ישר אחרי בית הספר.‬ ‫אל תישאר בחוץ אפילו דקה.‬
‫זה ממש לא הוגן!‬
‫עשיתי טעות, אבל זה היה‬ ‫כדי לעזור לשרה. זה הסתבך...‬
‫איך אני אמורה לדעת, סימון? איך?‬
‫מתברר שאני לא יודעת כלום!‬
‫אתה אף פעם לא מספר לי‬ ‫שום דבר שקורה בבית הזה!‬
‫אני כבר לא מכירה את הילדים שלי.‬
‫אתה צריך להגיד לי תודה‬ ‫שאני לא מכריחה אותך לעזוב את הילרסקה.‬
‫מספיק שיש לי ילדה אחת שנשארת בבית.‬
‫מה קרה?‬
‫איך היה בארמון?‬ ‫-שרה!‬
‫כל מה שקרה היה באשמתך!‬
‫התלוננתי על אוגוסט‬ ‫כדי להוכיח לך שאני בצד שלך.‬
‫היית צריכה לדבר איתי קודם!‬
‫עכשיו סיבכת הכול!‬
‫לא הסכמת לדבר איתי.‬
‫את יכולה פשוט לא להיות פה, בבקשה?‬
‫בבקשה. הרסת לי את החיים,‬
‫ועכשיו אני מושפל בבית שלי!‬
‫לכי!‬
‫תעזבי.‬
‫אני מקווה שיהיה טירוף במסיבה.‬
‫הילד ששבר את היד?‬ ‫זה היה במסיבת חמישים הימים.‬
‫לא, זה היה בציד הנקודות, או במשימה.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫איפה היית?‬
‫הייתי בבית. הייתי צריך‬ ‫לסדר משהו עם המשפחה.‬
‫לקחתי כמה דברים.‬
‫אוי, לא.‬
‫מה?‬
‫העיתונאי הארור הזה שוב כותב לי.‬
‫על יורש העצר?‬ ‫-אחרי הנאום.‬
‫עוד מעט הם יבקשו תגובה מחצי מבית הספר.‬
‫הוא שואל אותי על עוד דברים, דברים מפעם.‬
‫כמו מה?‬
‫על הזובורים וכאלה.‬
‫הא?‬ ‫-מה?‬
‫אבל כולם יודעים שלא מדברים על זה.‬
‫תשכחו מזה. הוא סתם מחפש, נכון?‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫אבל זה מוזר.‬
‫איך זה קשור לווילה ולנאום שלו?‬
‫היי.‬
‫- מסיבת חמישים הימים -‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫מה שלומך?‬
‫עכשיו אני בסדר.‬
‫מה איתך?‬
‫בסדר.‬
‫זה פשוט מוזר. כולם מסתכלים עלינו.‬
‫אל תתייחס.‬
‫זה מביך אותי.‬
‫זה לא מה שרצינו? להפסיק להסתתר?‬
‫כן.‬
‫המשפחה שלך באמת תהיה בסדר עם זה?‬
‫וחצר המלוכה?‬
‫הם רוצים רק שנשמור בינתיים על פרופיל נמוך.‬
‫אני...‬
‫אמרתי להם‬
‫שאני אהיה גם יורש העצר‬
‫וגם החבר שלך.‬
‫בסדר.‬
‫חשבתי, אם אתה רוצה,‬
‫אתה יכול‬
‫לישון פה בסוף השבוע.‬
‫אני אמור לא לצאת מהבית.‬
‫כל הסמסטר.‬ ‫-כל הסמסטר?‬
‫אמא שלי ממש כועסת.‬
‫לעזאזל.‬ ‫-אבל...‬
‫אתה יכול לישון אצלי במקום זה.‬
‫או שאני אצטרך פשוט לברוח.‬
‫תעשה את זה בשבילי?‬
‫יופי.‬
‫אז קבענו.‬
‫כן, תביא לנו אלכוהול.‬
‫טוב, כן. בטח. רק לכיתה י"ב.‬
‫למי נשארו שנתיים? שנתיים!‬
‫בסדר? הבנת?‬
‫- מסיבת חמישים הימים -‬
‫- ציד הנקודות, הילרסקה -‬
‫- הילרסקה לכל החיים -‬
‫תסתכלו.‬
‫נעבוד כל הלילה.‬ ‫-נצטרך את כל הנקודות. ואז נלך.‬
‫בית האחוזה מובילים.‬ ‫אנחנו בתיקו עם ספרוסווד.‬
‫אם אנחנו רוצים לנצח בציד,‬ ‫אנחנו צריכים עוד חמישים נקודות.‬
‫טוב, אנחנו צריכים לקעקע‬ ‫"הילרסקה לכל החיים" על הידיים,‬
‫לצלם סלפי בניידת משטרה,‬
‫לרקוד בחצי עירום במקום ציבורי,‬
‫לשלוח סמס מיני למורה,‬
‫לעשות פירסינג בפטמה, מארה, זה עליך.‬
‫בסדר, מה עוד נשאר?‬
‫אולי לשכב עם מישהי מכיתה י'...‬
‫זה עליך, אוגוסט. זה ממש קל.‬
‫השאלה היחידה היא את מי לבחור,‬ ‫את פליס או את שרה.‬
‫חשבת שאנחנו לא יודעים?‬ ‫-שתוק.‬
‫בחייך, הן החברות הכי טובות. ממש ילד זין.‬
‫שתוק!‬
‫אוי, נושא רגיש.‬
‫אתה מאוהב?‬
‫טוב, אז לא הכול רע.‬
‫תוכל לשבת עם וילה באוטובוס לשיכונים.‬
‫אל תדבר עליה ככה!‬
‫בסדר?‬
‫בסדר. סתם צחקתי.‬
‫נחמד, לא?‬ ‫-נחמד מאוד.‬
‫נראה לי שאתה צריך לעשות קעקוע כזה.‬
‫אמא שלי תוריד לי את הראש.‬
‫למה?‬ ‫-אסור לי לעשות קעקועים.‬
‫למה?‬
‫מאותה סיבה שאני לא יכול‬ ‫להסתפר יותר קצר מזה.‬
‫זה לא הולם.‬
‫זה ממש יפה, אבל אני לא יכול. מצטער.‬
‫שלום.‬ ‫-היי!‬
‫מה שלומכם?‬ ‫-בסדר. מה שלומך?‬
‫כן.‬
‫אתה יודע...‬
‫המצב קצת ככה-ככה כרגע.‬
‫אה, נכון.‬
‫אתה יכול לתת את זה לשרה?‬
‫לא ידעתי מה לעשות עם זה, אז...‬
‫בטח.‬
‫איך...‬
‫איך היא מרגישה?‬
‫היא...‬
‫לא מרגישה הכי טוב, כנראה.‬
‫אבל אני לא ממש מדבר איתה עכשיו.‬
‫אתה יודע, זה ממש מוזר, כי אני ממש...‬
‫ממש כועסת עליה.‬
‫אבל בצורה מעוותת כלשהי,‬ ‫אני עדיין מתגעגעת אליה.‬
‫אני גם לא יכולה לדבר על זה עם האחרות.‬
‫הן חושבות שזה משפיל‬ ‫להתגעגע למישהי שדפקה אותך ככה.‬
‫טוב, זה באמת משפיל.‬
‫אבל כן, אני מבין למה את מתכוונת.‬
‫אבל גם, כאילו, איך...‬
‫איך אפשר להתגבר על החברה הכי טובה שלך?‬
‫היי, סימון אריקסון?‬
‫יש לי כמה שאלות אליך.‬
‫איך אתה מרגיש מאז שיורש העצר יצא מהארון?‬
‫שמענו שמועות על הומופוביה.‬
‫האקס שלך, מרקוס סקולד, אמר‬
‫שנראה שאתה ויורש העצר נתקלים בבעיות.‬
‫אתה רוצה להגיב על זה?‬
‫סימון!‬
‫טוב, הנה.‬
‫"גם בפברואר האחרון, בן זוגו של יורש העצר‬
‫"נראה ביחד עם צעיר אחר‬
‫"בנשף ולנטיינ'ס השנתי של הילרסקה.‬
‫"'אתה חייב לשאול את עצמך‬ ‫עד כמה זה רציני', אמר מקורב למשפחה.‬
‫"כאשר יצרנו קשר עם בן הזוג לשעבר, הוא אמר‬
‫"שנראה שמערכת היחסים‬ ‫בין יורש העצר לבין סימון אריקסון בעייתית."‬
‫בעייתית? אפילו לא הייתם ביחד.‬
‫לא.‬
‫שנלך לדבר איתו?‬
‫החלק הכי גרוע הוא‬ ‫לא מה שמרקוס אמר, אלא מה שאנשים כותבים.‬
‫קראתם את התגובות?‬
‫אנשים משתגעים ברשת.‬ ‫הם לא היו מדברים ככה במציאות.‬
‫אבל לא כיף לקרוא שאני "מאהב לטיני טיפוסי"‬
‫שקופץ מבן זוג לבן זוג.‬
‫או שאני גולדיגר שמבלבל את הנסיך.‬
‫חבל שהוא לא אמר לי משהו‬ ‫לפני שהוא אמר את כל זה.‬
‫הייתי יכול להתכונן קצת.‬
‫אמרת לו את זה?‬
‫לא, זה היה נשמע טיפשי.‬
‫מה הייתי אמור להגיד?‬
‫"תודה ש...‬
‫"הגנת עליי ואמרת שזה אתה בסרטון...‬
‫"ועכשיו אני סובל מהחרא הזה."‬
‫כן, אני מבינה, אבל הוא רגיל‬
‫לעשות דברים קצת... לא יודעת...‬
‫הוא קצת אימפולסיבי.‬
‫אני לא יודע.‬
‫עדיף שאני אשים על זה עין,‬
‫אענה לחלק מהתגובות ואדאג שזה לא יתפוצץ,‬
‫כדי שכולם ידעו מי אני ומה אני חושב.‬
‫רוצה לשחק?‬ ‫-כן,‬
‫מוכן?‬
‫היי, מה עם הטיול לטלודן?‬
‫אני לא הולכת.‬
‫מה? למה? אני הולך לטייל. אני הולך לחתור.‬
‫אתה יודע לשחות?‬
‫אני שוחה טוב מאוד. אני כמו כריש במים.‬
‫היי, הגעתם לסימון. אתם יודעים מה לעשות.‬
‫- סווריקה:‬ ‫זה שאתה קורא ועונה אומר הכול -‬
‫- פלמל:‬ ‫חחח שמענו עליכם ההומואים #מאהב_סדרתי -‬
‫- וילהלם:‬ ‫תתעלם מהתגובות, זה לא שווה את זה -‬
‫זה שווה חמישים נקודות.‬
‫חמישים נקודות.‬
‫בוגר מאוד.‬
‫לעזאזל, אתה נראה מגוחך.‬
‫כן, היה כיף.‬
‫הכול בסדר?‬
‫מעולה.‬
‫כן, לך על זה. אתה מהסס?‬
‫תחליף אותי.‬
‫וילה.‬
‫היי.‬
‫מה שלומך?‬
‫בסדר. מה איתך?‬
‫אני בסדר.‬
‫רציתי רק להגיד‬
‫שסביר שלא הייתי עושה כמוך,‬
‫אבל אני עדיין חושב שזה היה אמיץ.‬
‫טיפשי,‬
‫אבל אמיץ.‬
‫תודה.‬
‫היי,‬
‫היית פה כשאריק היה כאן.‬ ‫-כן.‬
‫לא דיברנו הרבה‬ ‫על אהבה וזוגיות וכאלה דברים,‬
‫אבל רציתי לדעת‬ ‫אם אתה יודע אם הוא יצא עם מישהי מפה.‬
‫אולי כדאי שתשאל את אוגוסט.‬
‫לא.‬ ‫-הם היו קרובים.‬
‫פשוט רציתי לדעת איך הוא הסתדר עם כל זה.‬
‫הלוואי שיכולתי לשאול אותו.‬
‫אז ככה זה.‬
‫אני יודע שאריק יצא לדייטים, אתה יודע.‬
‫אבל הוא אף פעם לא פרסם את זה.‬
‫זה בדיוק העניין, כנראה.‬ ‫מה שפרטי נשאר פרטי.‬
‫אתה מתחרט שאמרת שזה אתה?‬ ‫-לא. למה שאתחרט על זה?‬
‫לא יודע.‬
‫אולי עדיף להישאר עם מישהו מהמעגל הקרוב.‬
‫לא. לא בשבילי.‬
‫בסדר, סליחה.‬
‫אני מצטער.‬
‫שרה?‬
‫אני יכולה לישון פה?‬
‫כן, בטח.‬
‫תיכנסי.‬
‫קרה משהו?‬
‫אני פשוט לא יכולה להיות בבית כרגע.‬ ‫-בסדר. מה...?‬
‫אני לא רוצה לדבר על זה.‬
‫וזה לא אומר שהכול בסדר בינינו.‬
‫טוב, את תמיד מוזמנת הנה.‬
‫אני אסדר בשבילך את חדר השינה.‬
‫אין צורך.‬
‫אני אשן על הספה. זה רק משהו זמני.‬
‫תתעוררי!‬
‫פליס, זאת... שיחת התערבות.‬
‫בשביל מה?‬
‫אני יודעת שהיה לך קשה עם שרה.‬
‫אנחנו יודעות, אבל...‬
‫מתוקה, הגיע הזמן שתתגברי עליה כבר.‬
‫השלב הראשון הוא לסדר את הבלגן הזה. מה זה?‬
‫נתחיל בלנקות את החדר שלך.‬
‫ניפטר מכל האנרגיה הרעה,‬
‫נפעיל כמה כישופי הגנה,‬
‫ואחר כך נטהר קצת את הנפש,‬
‫נקבע כוונות, נכין לוח חזון.‬
‫ואם כל זה לא יעזור,‬
‫אני בטוחה שזה כן יעזור.‬
‫מה זה?‬
‫ניו יורק, כלבה!‬
‫קראתי רשימה של הדרכים‬ ‫הכי טובות להתגבר על מישהו.‬
‫אחד מהדברים הכי חשובים‬ ‫הוא שיהיה לך משהו לחכות לו.‬
‫אז...‬
‫אנחנו טסות לניו יורק‬ ‫מיד אחרי שהלימודים יסתיימו.‬
‫אנחנו נעשה קניות, אנחנו נלך למסיבות...‬
‫נשתזף.‬
‫נשתזף. נצא למועדונים.‬
‫ואני מכירה מישהו‬ ‫שמוכר תעודות מזויפות מעולות.‬
‫כאילו... מה?‬
‫רצינו להזכיר לך מי חברות שלך באמת.‬
‫יהיה ממש כיף!‬
‫- פארימה: התפרסמה היום‬ ‫כתבה שלא נראית טוב. תתקשר אליי! -‬
‫- נאום הנסיך גורם לתלמיד לשעבר לדבר -‬
‫- הפרות חמורות‬ ‫קשרים מלכותיים -‬
‫- אולץ לשתות רוק‬ ‫המלכה לא מגיבה -‬
‫- מסיבות סמים פרועות‬ ‫כוונות אלימות -‬
‫- תרבות של שתיקה‬ ‫התעללות רגשית -‬
‫- שערורייה -‬
‫"...מורשה לדבר אחר כך.‬
‫"תלמיד לשעבר נזכר‬ ‫בתלמידים שהסתערו על החדר,‬
‫"כיסו את ראשיהם בשקים‬
‫"ולקחו אותם למקום שנקרא 'הארמון'.‬
‫"הם אולצו לשתות זה את הרוק של זה ולהתפשט.‬
‫"אחר כך הוקרנו סרטי פורנו הומוסקסואליים.‬
‫"כולם אולצו לצפות בהם.‬
‫"התלמידים לעגו לכל מי שהייתה לו זקפה.‬
‫"כשהתלמיד שמע את נאום הנסיך‬ ‫לכבוד יום השנה ה-120, הכול חזר אליו.‬
‫"יורש העצר דיבר‬ ‫על שבירה של מסורות מיושנות.‬
‫"הוא נתן לי את ההשראה לדבר על מה שקרה שם."‬
‫כל הכבוד, וילה.‬
‫שימו לב.‬
‫אסיפה באולם הגדול, ברגע זה.‬
‫כל השיעורים מבוטלים.‬
‫קדימה.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫זה נכון?‬
‫זה באמת קרה לך?‬
‫לא. הסרט לא.‬
‫לפחות לא לנו.‬
‫ומה עם הדברים האחרים?‬
‫בוקר טוב.‬
‫אתם יכולים לשבת.‬
‫מי זאת?‬
‫שמי ונסה המילטון ואני המנהלת בפועל.‬
‫אנט ליליה יצאה לחופשה‬
‫עד שנברר את נכונות הטענות שהועלו בתקשורת.‬
‫הוגשה תלונה למשרד המפקח על בתי הספר.‬
‫לכן החלטנו שזה הזמן לגלות קשיחות.‬
‫כל הפעילויות שמחוץ לשעות הלימודים יופסקו.‬ ‫-מה?‬
‫ציד הנקודות מבוטל.‬
‫אבל הוא כבר התחיל.‬
‫אה, והטלפונים הניידים שלכם יוחרמו.‬
‫לעזאזל! באמת?‬
‫תוכלו להשתמש בהם שעה אחת ביום.‬
‫כל התלמידים‬
‫יצטרכו להישאר בחדרים החל בשעה שבע בערב.‬
‫רגע, מה?‬
‫מה? עוצר מוחלט?‬
‫כל מי שיימצא מחוץ למעונות שלו‬
‫בשעות העוצר,‬
‫או ייתפס כשהוא שותה אלכוהול,‬ ‫או מעשן, לצורך העניין,‬
‫יושעה מיידית מבית הספר.‬
‫את לא רצינית.‬
‫מה?‬
‫זה חוקי בכלל?‬
‫לא נוכל לבלות ביחד.‬
‫שאלה אחת.‬
‫היי, וינסנט, נעים מאוד.‬
‫הדברים שאמרת‬ ‫לא רלוונטיים לתלמידי י"ב, נכון?‬
‫הם רלוונטיים לכל התלמידים, אפילו לבגירים.‬
‫אבל אנחנו תכף מסיימים את הלימודים.‬ ‫-בדיוק.‬
‫לכל התלמידים.‬
‫אני רוצה שיהיה ברור מה מוטל פה על הכף.‬
‫אם לא נצליח להוכיח שהסביבה בהילסרקה בטוחה,‬
‫ייתכן שייאסר על בית הספר לפעול.‬
‫ומה זה אומר?‬
‫ייתכן שבית הספר ייסגר באופן מיידי.‬
‫תרגום כתוביות: ברונק פרלמוטר‬