Мені тебе бракує.
І мені тебе.
Що б зробив, якби я був поряд?
Якби ти був зараз зі мною?
Я би...
провів пальцями твоїм волоссям.
Я би поцілував
твою родимку...
на ключиці.
А потім погладив би тебе по щоці.
Кронпринце?
Уже сьома вечора. Телефонна година закінчилася.
Хвилинку, коменданте.
- Я мушу йти. - Ні.
Побачимося в понеділок. Цілую.
Цілую.
Заходьте.
Дякую.
БІДНОГО ПРИНЦА ОШУКАВ ЗОЛОТОШУКАЧ
ВІН — ІМПОРТОВАНА ПРОБЛЕМА
НЕ ДАРМА ПЕДИКІВ ТЯГНЕ ДО ГІЛЛЕРСЬКОЇ
З ЇХНІМИ ПОСВЯТАМИ, ХА-ХА НЕ ЧІПАЙТЕ ПРИНЦА
@ДЖОМПЕП: СІМОН ТОКСИЧНИЙ
@КОННІМЕН: ПЕДИК!
МОЛОДІ МОНАРХИ
Поспішіть, дівчатка.
У ГІЛЛЕРСЬКІЙ УЧНІ ХВОРІ ЗАКРИЙТЕ ГІЛЛЕРСЬКУ
ДАРМА ПРИНЦ ВІДКРИВ РОТА
НЕ ЛІЗЬТЕ ДО ГІЛЛЕРСЬКОЇ ВІЛЬГЕЛЬМ БУДЕ ВИНЕН У ЗАКРИТТІ ШКОЛИ
Я не можу відповідати за аргументи попередньої ради.
Але хіба це не проблема,
що учні проводять гомофобні посвяти?
Як це відображає цінності школи?
Звісно, ми проти будь-яких форм знущань і цькувань.
Відкриття свідків, звісно, дуже тривожні,
але ми не згодні, що все було саме так.
Але традиції важливі, як сказав кронпринц у своїй промові.
- І ці посвяти... - Вимкни.
...це частина...
- Вимкни! - Та ну, охолонь.
- Ми віримо в традиції... - Вимкни, кажу!
Нашому випускному гаплик.
Три роки ми тут мучилися,
аби насолодитися останніми днями.
Три роки.
А тепер ми ні з чим.
Зовсім ні з чим, бо дехто засмучений
через жарти на посвятах.
Тут справді є хтось, кого цькували,
ударили чи побили?
Це явно роздута історія.
Вони говорять про якесь кляте порно.
У нас не було порно на нашій посвяті.
- Правда, Вілле? - Не було.
Кронпринце,
до вас відвідувач.
- Хто? - Ходімо.
Бувайте.
Ми маємо відмовитися від випускного,
бо Вілл мав розповісти всім, що мутить із якимось чуваком?
Припини, Вінсенте!
Серйозно!
Це не жарти.
А якщо школу закриють? Доведеться шукати нову.
Ви хочете вчитися із соціалістами й щойно розбагатілим білим непотребом?
Хочете?
Якщо ми не хочемо зруйнувати все, що ми побудували в Гіллерській, нам слід
підтримувати школу.
Треба зробити спільну заяву.
Показати шкільній інспекції і ЗМІ наш погляд на школу, якою вона є насправді.
Може, усе затихне. Може, ми повернемо собі випускний.
Твій тато попросив поговорити з тобою.
Він сам хотів приїхати сюди, але не смів залишити королеву саму.
Як вона?
У неї мігрень, проблеми зі сном.
Лікарі провели цілу купу аналізів.
Побачимо, що буде далі.
Добре.
Чому вона не може просто
зателефонувати?
Тут такий хаос.
Люди кажуть,
що це моя провина, що все це оприлюднили.
І я не знаю, що робити.
З тобою нічого подібного не траплялося?
Ні, нічого, що переходило б межу.
Ти маєш зрозуміти занепокоєність суду. Якщо ці історії виявляться правдою,
дозволити тобі залишитися тут буде погано.
Ви намагаєтеся змусити мене піти?
Зберігаймо спокій, доки не дізнаємося, який результат.
Але так, якщо це виявиться правдою, треба діяти.
Інакше зіпсуємо імідж.
Отже, ви плануєте нічого не робити, доки не буде погано нічого не робити?
Не світися, і ми з усім розберемося.
Хіба це не він зустрічається з кронпринцом?
Так, це він.
Боже мій.
- Біднятко без уваги. - Так.
-«Погляньте на мене, я знаменитий!» - Так.
А якщо школу закриють через мене?
Але ти
хотів якнайкраще.
Люди наважуються говорити про проблеми.
Це чудово.
І якщо вони закриють школу через усе...
Хіба це не на краще?
Але тоді ми не зможемо бути разом.
Хіба це добре?
Авжеж, зможемо.
Чи ти зі мною, бо ми в одній школі?
Ні.
Не через це.
Ні.
Я маю на увазі,
що якщо я піду до школи в місті,
ми майже ніколи не бачитимемося.
Ми все одно не бачимося поза школою.
Це те саме.
І це не зіграло
сильної ролі для нас, чи не так?
- Так. - Так.
Але це паршиво.
Так, я розумію.
Можеш повернутися до греблі? Аби бачитися після школи.
- Греблі? - Так.
З Авґустом?
Ні, не думаю.
Чому ти досі займаєшся греблею? Займайся тим, що тобі подобається.
Атмосфера зараз така дивна.
Люди поводяться так, наче школу вже закрили.
Феліс Еренкрона?
Можна на слово в моєму кабінеті?
Звісно.
Сідай.
Тож, Феліс...
ти б сказала, що ти щаслива в Гіллерській?
Так, авжеж.
Чому тобі тут добре?
Ну, через фантастичних, відданих учителів.
Тут спокійно, безпечно...
Ну тут просто гарно.
А поза уроками?
Ну зараз ситуація досить незвичайна.
Але якщо не враховувати цього, то теж гарно.
І спільнота тут фантастична. Тут можна знайти друзів на все життя.
Справді? Це чудово.
Добре.
Ось у чому річ. Шкільна інспекція планує візит.
Вони надіслали нам список студентів, яких бажають опитати. Ти є в цьому списку.
А, гаразд.
Але нічого перейматися.
Питання будуть такі ж, як я щойно ставила,
і ти чудово відповіла.
Я хочу, щоби ти знала, що я рада, що вони вирішили поговорити з тобою.
Ми дуже пишаємося, що ти тут із нами.
Чудово показати, що це не однорідний заклад.
Ми різноманітні з усякого погляду.
Добре.
Добре. Ще! Супер!
Ще!
Чудово. Молодці!
Гарно!
Не дивися на мене так, Сімоне.
Припини.
Ти маєш страхувати.
Ще п'ять секунд. Ну ж бо!
- Останній. - Три, два, один, і...
Усі молодці.
Так тримати!
Гаразд, у мене є інформація щодо весняного походу
в Таллудден.
Ваших батьків повідомили...
Хіба його не скасували?
Ні, не скасували.
На щастя, керівництво школи зрозуміло,
наскільки важливо дотримуватися навчальної програми.
І якщо щось нам зараз і потрібно,
то це побути на природі.
Ми зупинимося на ніч, будемо готувати барбекю,
і якщо в когось є гітара, будь ласка, беріть її!
Добре, гайда, сюди!
- Тримай. - Дякую.
Буде чудово, правда?
Так.
Гаразд.
Тримай.
Чорт.
Але послухайте, чемної поведінки ніхто не скасовував. Гаразд?
- Тут написано маршмелоу! - Тобі.
Молодець, Генрі!
Тримай.
Будемо в одному наметі?
ФЕЛІС: НЬЮ-ЙОРК, КРИХІТКО!!!
ШКОЛА ПРИНЦА ВЕЧІРКИ — ПСИХІЧНЕ НАСИЛЬСТВО
Ти через це не хочеш повертатися в Гіллерську?
Ні.
Слухай, я розумію, якщо ти не хочеш повертатися до тієї школи,
але тоді ти маєш подумати, що робити натомість.
Знайти роботу?
Ким я можу працювати?
Ну я...
Я не знаю, але є щось, що ти можеш робити,
що допоможе отримати роботу.
Наприклад, здобути водійські права. Може, хочеш працювати з кіньми?
Не думаю.
Люди купують і продають коней, як якийсь товар.
А кінь не має права голосу, навіть якщо з нього знущаються.
Може, ти могла би працювати з кіньми, які постраждали від знущань.
Водійське — це хороший початок.
Ти колись була за кермом?
Трішки.
Гаразд. Перш ніж заводити авто, важливо...
Зайняти правильну позицію за кермом.
Правильно.
Перш ніж їхати, ти маєш...
Витиснути зчеплення й гальмо, аби я могла перемкнути на першу передачу.
Потім я переставляю ногу з педалі гальма на педаль газу
й повільно відпускаю зчеплення, повільно натискаючи на педаль газу.
Ну що ж, тоді вперед.
УЧЕНЬ
Сьогодні ми пройдемося класичними Вальпургієвими піснями.
Почнемо із «Зима відлютувала».
А ми встигнемо відсвяткувати Вальпургієву ніч?
Ще не відомо, але...
Багато хто з нас уважає, що немає сенсу репетирувати, якщо ми не будемо виступати.
Я розумію, що ви хвилюєтеся, але шоу має тривати.
Ми будемо репетирувати, ніби виступ буде.
Заходьте.
У нас новий член хору.
Вибачте за запізнення.
- Вітаю. - Дякую.
Зима вийшла з наших гір
Ти справді кинув греблю?
Ага.
- Не знав, що ти любиш співати. - Я не люблю співати.
- Ні? - Ні.
Ні.
Я люблю слухати твій спів.
І буде нагода бачитися поза уроками.
Ага.
Ну ти шалений.
- Ходімо. - Ні, я пропущу автобус.
- Ні, будь ласка. - Я пропущу автобус.
- Я маю іти. Мама злетить із котушок. - Добре.
До зустрічі.
Бувай.
- Ай! - Вибач.
Годі, серйозно.
Я так більше не можу. Мені так нудно.
Так, школа має відреагувати, але це вже занадто.
У нас навіть телефонів немає.
Це настільки неймовірно сумно, бо ми сидимо тут у повній
депресії, а весь світ думає, що ми чинимо тут якесь жахіття.
Так, увійдіть.
- Здоров. - Здоров.
Як справи?
Та все...
Усе добре з петицією чи що б із цього не вийшло.
Авґусте, про посвяту...
Я так давно про це не думав.
Це дивно...
Так.
Не можу говорити з Вінсентом про той вечір. Каже, це жарт.
Ну це й був жарт.
Просто
не дуже смішний жарт.
Так.
Не знаю, це...
Я думаю, тому я і боявся говорити про це.
Принаймні ми зупинимо це. Ми дотрималися обіцянки.
Ми не робили цього з новенькими.
Так, це добре.
Я не знаю, я...
Я не впевнений, що хочу
оприлюднювати те, що сталося.
- Так, ні. - Щоб усі знали, це...
Так, ні, я теж.
Добре.
Ну, добре, я піду.
Ще побачимося.
Так.
Авґусте!
Так.
Із сьомої вечора комендантська година.
Так.
Мені треба побігати
або піти в спортзал, щоби...
розвіятися. Мені треба максимум 30 хвилин.
Тренуйтеся до комендантської години
або за розкладом.
Я це розумію, але голова просто закипає.
Мозок... Я не зможу заснути, якщо не випущу трохи...
Може, зможете зайнятися йогою в себе.
НЕВІДОМИЙ НОМЕР
Алло?
Вона непогана.
Нова директорка?
Ну середнячок?
«Середнячок»? Точно сімка чи вісімка з макіяжем.
- П'ятірочка. - П'ятірочка?
Кафетерій?
Зустрінемося там.
Може, шістка,
якби вона не була таким стервом.
Ти вже закінчила?
...уже не треба нічого робити.
Можемо сфотографувати її.
Я не збираюся сама писати.
Здоров.
Я просто хотів запитати,
як...
Що?
Як
справи в Сари?
Я не заважатиму. Лише хочу знати, як вона?
Як вона?
- Так. - Вона живе з татом, якого ненавидить.
Вона не відвідує школи. Не має друзів.
Не має навіть сім'ї.
І в усьому винен ти.
- Чого він хотів? - Запитував, як Сара.
Що він, у біса, замислив?
Я зараз.
Авґусте, що ти, у біса, робиш?
Я хотів запитати...
Ми повинні триматися на відстані. Не говори з ним. Або з нею.
А це вже не тобі вирішувати.
Не розмовляй, не дивися,
навіть не дихай поблизу нас.
Не думай, що маєш владу як моєї заміни.
А ти маєш владу? Маєш?
Авґусте, ти належиш моїй сім'ї.
Слухайся мене.
Ні, цього не буде. Я не працюю на тебе!
Ти ще не король.
Вілле!
Припини, Вілле!
Це був жарт.
Так, ми просто гралися в бійку.
- Гралися? - Так.
Співробітники школи не єдині, хто сприймає це серйозно.
Королівський двір теж.
Отже, ми вирішили, що відтепер ви вдвох відвідуватимете...
Як же це назвати? Курси медитації.
Тут, зі мною, раз на тиждень.
- Обоє? - Це не обов'язково.
Ні. Цього більше не повториться, Борісе. Не хвилюйтеся.
Добре, але рішення вже прийнято.
Ви здавалися такими близькими.
Наскільки я зрозумів, ви обоє були дуже близькі з Еріком.
- Він не знав Еріка. - Ніби ти знав.
- Що? - Ніби ти його знав.
СІМОН ЕРІКССОН
МИ ВСІ СТВОРЕНІ БУТИ ЧАСТИНОЮ БОЖОГО ПЛАНУ
«НЕ СПАТИМЕШ З ЧОЛОВІКОМ, ЯК ІЗ ЖІНКОЮ,
БО ЦЕ ГИДОТА» ЛЕВІТ 18:22
Не звертай уваги
Забудь про їхні погляди й слова
Не дай їм побачити себе
Таким
Я можу стати твоєю революцією...
Не звертай уваги
Забудь про їхні погляди
Й слова
Не дай їм побачити себе таким
Я можу стати твоєю революцією
Захищати нас від інших
Станьмо революцією
Ми маємо лише одне одного
Так, ми можемо стати революцією
Якщо іншого виходу немає
Іншого виходу немає, немає
Добре.
@АНГЕЛ:
НЕ ЗНАВ, ЩО ТИ СПІВАЄШ? КРУТЯК
РЕВОЛЮЦІЯ, КРИХІТКО!
ТА ЦЕ ТАЛАНТ!!
Повідомлення для кронпринца.
Дякую.
ФАРІМА: ПОГОВОРИ ІЗ СІМОНОМ, Я ПОПЕРЕДЖАЛА ТЕБЕ ПРО ТАКЕ
Не звертай уваги
Забудь про їхні погляди
Й слова
Не дай їм побачити себе таким
Я можу стати твоєю революцією
Захищати нас від інших
Станьмо рев...
Привіт.
Ну як там? Як справи?
Так.
Добре.
Слухай,
Сімоне.
Те відео,
яке ти опублікував...
Так?
Воно прекрасне, але...
Але що?
Але я не хочу, щоби на тебе полилася купа бруду за це.
Ні, я теж, але я можу публікувати, що захочу, правда?
Так, звісно, можеш, але...
Я просто не хочу, щоби тебе...
Річ у тексті. Можуть неправильно зрозуміти.
- Я не хочу, щоби тобі було гірше. - Просто заспівав,
а слова вже самі так полилися.
Люди можуть їх інтерпретувати.
Заступатися за нас — це не погано.
Так, і це дуже гарно, але...
Усі твої вчинки зараз
представляють мене й королівську сім'ю,
і це відстій, я знаю, але...
Я хочу трохи приватності для нас.
Тому ти не можеш публікувати такого.
Заради нас.
Добре.
- Я люблю тебе. - Я мушу йти.
- Добре. - Мама прийшла додому.
Я теж тебе люблю.
Цілую. Гарних снів.
Гарних снів.
Це маячня.
Ще один лист із погрозами?
Ні, це для Сари.
Це з Гіллерської.
І що там?
Я знаю, що ти сердишся на неї, але я знаю, що тобі досі не байдуже.
Я з дитинства дбав про нас із Сарою.
Школу і її стосунки.
Я перервав контакти з батьком, бо вона його ненавиділа.
А тепер вона живе
з нашим батьком.
Тому ні, тепер мені байдуже.
Сімоне.
Добре.
Мама хоче поговорити.
Тобі надійшов лист із Гіллерської.
Ти втратиш місце, якщо не повернешся наступного тижня.
Мама хоче, аби ти повернулася додому.
Добре.
Рада знати.
Скажи їй, що я залишуся тут сьогодні.
Алло, ти це чула?
Ні, звісно, я не стану.
Я не можу цього одягнути.
Питання. Оскільки ми вимушені йти
в холодний ліс, хіба не варто влаштувати рейв? У нас багато гірлянд.
Боже мій, так!
Будь ласка, зробімо це, можна взяти гучномовці!
- Візьмемо всі гірлянди, які знайдемо. - Рейв у Таллуддені. Легендарно!
Феліс, що сталося?
Знадобиться генератор.
Та це все через інтерв'ю.
Місця собі не знаходжу через це.
Неначе майбутнє школи залежить від моїх слів.
Ну десь так воно і є.
Жодного тиску!
Ні, просто...
Я просто заздрю, бо тепер ти можеш відстояти себе.
Ми просто сидимо й читаємо бруд, який пишуть інші.
І навіть не можемо відповісти.
Але здебільшого вони кажуть правду.
Усе це про посвяту...
Третьокурсники вказують першокурсникам.
Хто зовнішній і внутрішній.
Я ніколи не думала про це раніше.
Так, та те, що пишуть газети, звучить набагато гірше, ніж є насправді.
Ми справді страждали, бо виконували забаганки третьокурсників?
Чи тому, що раз на тиждень прибирали після вечері?
Ні, але було й куди серйозніше.
Наприклад, історія з хлопцями й порно.
Гадаєте, це правда? Бо це якийсь капець.
Так, звісно, але...
Не можна закривати школу через це.
Точно.
Я можу говорити лише за себе, та я думала, що наша посвята була веселою.
Так, я теж так думала про нашу.
Але є чітка ієрархія,
певні очікування й тиск із боку однолітків.
Це може бути важко.
Я просто кажу, що якщо люди почуваються такими пригніченими,
краще говорити, коли вони ще навчаються,
а не починати скаржитися після випуску.
Але візьмімо, наприклад, наступне.
Домогосподарка завжди нагадує мені, аби я зачісувалася, а вам — ніколи.
Я про те, що не завжди легко бути єдиною
темношкірою дівчиною з кучерявим волоссям у класі.
Ти дуже й дуже красива.
Я не про це кажу, але...
Хтось може мені допомогти?
- Чекай. - Здається, годинник застряг.
- Привіт, як життя? Радий походу? - Так.
Ай!
Ні, ти цілий.
Учні, розділимося на групи з трьох у кожному наметі.
Дівчата з дівчатами, хлопці з хлопцями.
- Нас четверо. - Він жартує?
Одна з вас має ділити намет із двома іншими.
Стривайте, пауза.
Учні-геї можуть спати разом, але не гетеросексуали?
А з якою дівчиною ти б зустрічався?
Ні, я лише теоретично кажу.
А як щодо небінарних?
- Тоді буде випадково... - Ні!
- Так точно не можна. - Та ну.
Може, нам не варто спати разом.
Що?
Просто здається, що інші думають, що в нас буде секс.
Жоден хлопець не захоче спати з нами.
Ніби я спатиму в наметі з Генрі?
Технічно я могла би спати в їхньому наметі.
Ні, ми зараз розберемося.
- Ти впевнена? - Так.
Хлопці.
Можна спати з вами?
Якщо ви не проти.
Так, авжеж.
Чудово з її боку.
Чорт, яка ж краса.
Ти так усю сосиску спалиш.
- Треба нагріти її. - Авжеж.
У вас тут вечірка?
Вітайте Марієберґ!
- Що? - Стояти! Хто ви такі?
Рош!
Спокійно, ми прийшли з миром.
Малін, усе добре. Це друзі Сімона.
Гаразд, але кронпринца не фотографувати.
Дякую.
- Ну й ну! - Я ж казала, у нас кемпінг.
- Привіт. - Привіт.
- То ви так проводите кемпінг? - У нас тут рейв.
- Рейв? - Ага.
Чому ж тоді ніхто не танцює?
- Стривай. - Я нічого не бачу. Більше світла!
Боже мій.
Агов.
Та подруга Сімона, вона трохи дивна, правда?
Ти про Рош?
Я не знаю, як її звуть.
А мені вона здалася милою.
Що?
Добре.
У кого є серветки?
Стривайте.
Які в тебе плани на літо?
Та ніяких. Відпочиватиму із Сімме в Б'єрстеді, мабуть.
Клас, а в тебе, Рош?
Так, я працюю інструкторкою у футбольному таборі для дітей.
- О, а це цікаво. - І не кажи.
- І складно. Їм від шести до десяти. - Ой, це так мило.
Як щодо тебе?
Власне, ми їдемо в Нью-Йорк.
Були там?
У Нью-Йорк?
Так, чи в США?
Ні.
- Ніколи. - Ні.
Ми зі Стеллою найбільше полюбляємо це. Подорожі.
Я також працюватиму цього літа.
Як і ти.
Клас.
Ну я
відвідуватиму курс
від двору.
Теж буде нелегко.
Віддайте!
Це її фото. Віддайте мені мій телефон, бляха!
Не фільмуйте кронпринца.
- Кронпринца? Про що ви? - Заспокойтеся.
- Ну як без цього. - Скажи?
Авжеж.
Погляньте, на фото лише вона.
Годі вам.
Можна мій телефон?
Дякую.
Ходімо. До біса все це.
Гадаю, вам краще повернутися до свого табору.
Дякую. Бувайте.
Приємно, що ви навідалися. Вибач.
Вони вважають себе елітою.
- Ну... - Як же це дратує.
- Уявляєш, не були в США? - Так, ніякова мить.
Звідки я мала знати, що вона не була в США?
Що я мав зробити? Прогнати їх?
Це був невдалий час для зустрічі.
Добре, було трохи напружено, але наступного разу...
Не кажи просто, що ти працюєш цього літа.
Відвідувати школу принців — це не те саме.
Це цілком те саме.
Різниця в тому, що я не вибирав.
Ми маємо працювати, щоби мати за що жити.
Ви все отримуєте за так. Одяг, подорожі...
У тебе є все, що забажаєш!
Ми з Аюбом щороку шукали роботу з 14 років.
- Ти не можеш говорити про вибір і... - Тсс!
Нас можуть почути.
Подумають, що сваримося.
Що значить «ми» й «ви»?
То ми не можемо тусуватися, бо лише деякі з нас отримують одяг від батьків?
Ви не розумієте, як вам пощастило.
Ми не розуміємо?
Рош і Аюб знають, скільки грошей тобі дав Авґуст?
Можу вже вимикати?
Як холодно.
Добраніч.
Алло?
Привіт, це тато.
Так, я чую. Що...
Я телефоную, щоби сказати,
що мама піде на лікарняний.
Що?
Ніхто цього не хотів,
але лікарі наполягають.
Вона ослаблена.
Цього року після Еріка й усього, що сталося...
Це моя провина?
Ні.
Ніхто не винен, Вільгельме.
Вона просто дуже сумна.
Але
їй стане краще, правда?
Її довго не буде?
Ми ще не знаємо. Сподіваймося, що їй скоро покращає.
Звісно, це не можна оприлюднювати.
І це значить, що ти маєш бути сильним, Вільгельме.
Ти маєш бути готовим.
Переклад субтитрів: Дмитро Коваль