Jak ti je?
Doktoři přehánějí. Je mi dobře.
Jen jsem...
Je toho na mě moc. Nevím...
Fakt nevím.
Nevím, jestli to zvládnu.
Co jestli zvládneš?
Nemůžu spát, nemůžu jíst a...
nemůžu...
Jestli...
Jestli to nebudu zvládat...
budeš muset...
No...
Co když nebudeš moct...
Bude to v pohodě, mami.
Uzdravíš se.
A já to zvládnu.
Slibuju.
Už jdou. Musím běžet.
MLADÁ MODRÁ KREV
ÚŽASNÝ HLAS!!
JE TO JASNÝ, HONÍ PRESTIŽ!!
TOXICKEJ VZTAH
POČKAT, TO ZPÍVÁ O PRINCOVI?
VŠICHNI V BJÄRDSTADU VĚDÍ, ŽE SIMON MÍŘÍ VYSOKO
Jako vážně?
Buď rád, že tě každý týden neposílám k doktorovi.
Budeš mi někdy zase věřit?
Víš, proč jsem ti nic neřekl?
Protože bys to neustála.
To, že to taky můžu posrat.
Kluci, koukněte na mě.
Skvěle.
Auguste.
Moc hezké.
Škoda, že nemůžeme slavit čarodky.
Aspoň máme obřad s čepicemi.
Ředitelka říkala,
že to záleží na vašem chování během zítřejší inspekce.
Tak jo, poslouchejte.
Jestli někdo z vás nepodepsal tuhle petici,
podepište ji teď, protože ji zítra musíme předat.
A docílíme tím něčeho, Auguste?
Je to lepší než nedělat nic.
Když to všichni podepíšou,
školní inspekce nemůže říct ani ň.
Ukaž...
No jistě.
Simon ani Wille to nepodepsali.
Naprav to.
Když to podepíše princ, je to tutovka.
Měli bys jít.
Když vás uvidí se mnou, začnou obtěžovat i vás.
Jasně, chápu.
- Tak ahoj. - Čau.
VŽDYCKY SI MYSLEL, ŽE JE LEPŠÍ NEŽ OSTATNÍ.
ŠÍLENÁ RODINA. JEHO FOTR JE ALKÁČ
FAKT?? CHUDÁK PRINC
WILHELM I ŠVÉDSKO SI ZASLOUŽÍ VÍC
- Ahoj. - Ahoj.
Jak se máš?
Musím něco udělat, než odevzdám telefon.
Mluvil jsem s mámou. Není na tom dobře.
Nevím, co mám dělat.
NEZNÁTE MĚ
- Simone? - No?
Neposloucháš mě.
Lidi komentujou pod mým videem.
Vážně, Simone?
Jsem v hajzlu z mámy a ty...
řešíš komentáře pod videem.
Mluvili jsme o tom. Reagováním to jenom zhoršuješ.
Nemusíš nic postovat ani číst.
Jenom to přikrmuješ.
Píšou tam, jak kdyby mě znali.
Jako by znali nás.
Mluví o našem vztahu, ale vůbec nic o tom neví.
- Všechno překrucujou. - Jo, taky mě to štve, ale...
Takhle to bylo, je a bude.
Pro mě i všechny kolem.
S mámou se to zlepší.
Udělá se jí líp.
Vyhoření je docela běžná věc.
Ne v naší rodině.
Nikdy se takhle nezhroutila.
Co když nebude schopna fungovat?
Budu ji muset nahradit.
A všechno tohle se jen zhorší.
Chci prostě být s tebou.
Můžu být tvou revolucí...
- Fakt trapný. - Jo, myslíš...
Bacha, jdou.
Začneme.
Zima mizí z hor,
ze země rostou sněženky.
No...
kde je Wille?
Je nemocný?
Nevím. Neviděl jsem ho.
V tom případě to vezmeme trochu jinak.
Tuhle hodinu věnujeme vám.
Díky, ale ne. Jestli Wille nepřijde, můžeme to...
Počkejte chvilku.
Víte, říkám si, jestli není něco,
o čem se vám špatně mluví,
když tu Wille je.
No...
nemůžu mu říct vůbec nic,
aniž by to vnímal jako útok.
A jaké to ve vás vzbuzuje pocity?
Mám pocit, že si myslí, že představuju čiré zlo.
A...
nevím, možná...
Možná to tak je.
Proč myslíte?
Nevím, proč bych se měl o cokoli snažit,
když mi stejně neodpustí.
Náhodou to může být skvělý pocit, chovat se hezky k lidem kolem
a k sobě samotnému.
Někdy je odpuštění nemožné.
Ale i tak musíme jít dál.
Když začneme dělat jiné volby,
chovat se nesobecky,
můžeme se aspoň dostat k tomu, že odpustíme sami sobě.
127K SLEDUJÍCÍCH?
LIDEM SE LÍBÍ JEN PROTO, ŽE JE S PRINCEM
PŘESTAŇ KURVIT MONARCHII!
NĚKDO BY SI NA NĚJ MĚL DOŠLÁPNOUT
BYDLÍ TADY
SEŠ NECHUTNEJ
NECHUTNÁ BUZNA!
MĚL BY SI DÁT MAJZLA
Ahoj.
Uvařila jsem pabellón. Miluješ ho.
Měli bychom si sednout a promluvit.
Nemám hlad.
Nechápu to. Je pět různých možností.
- Přečti si tu otázku a pochopíš. - Máme hádat?
- Tady to mám. - Jasně.
Nebyl jsi u Borise.
No jo, do prdele!
- Nabonzoval jsi to na mě Farimě? - Ne.
Dlouho se mi neozvala.
Vlastně ani nikdo další od...
No od toho s královnou.
Jak jí je?
- Je v pohodě? - Naprosto.
No,
chtěl jsem tě poprosit, abys podepsal tuhle petici.
Zítra přijde školní inspekce.
Proč to chceš ututlat?
Jsi toho součástí?
No jasně že jsi.
Kdykoli je tady problém, máš v tom prsty ty.
To jsem neřekl.
Netušíš, jak...
Počkat, jak jako ututlat?
- Všechno to jsou lži. - Pak se nemáte čeho bát.
To sice jo, ale zrovna ty bys měl nejlíp vědět,
že fámy a lži dokážou všechno zkazit.
Vyhrožujete mi?
Ne, snažím se ti pomoct.
Jestli to nevidíš, tak si naser!
Fajn.
Přece víš, že jako korunní princ to podepsat nemůžu.
Nemůžu zaujmout postoj.
Jasně. Už jsi ho zaujal.
Simone.
Co se děje?
Copak, zlato?
Co ti je?
Víš...
byla jsem ze všeho,
co se děje, zmatená.
Chci, abys věděl, že ti věřím.
Jen mi dělalo vrásky, co se děje ve škole.
Co to způsobuje tobě a Saře.
A...
přijde mi, že tě nedokážu ochránit.
To už je jedno.
Už tam nechci chodit.
Nechci bydlet v Bjärstadu. Nechci bydlet nikde.
Prakticky všichni mě nenávidí. A když ne,
tak jen kvůli tomu, že jsem s Willem.
Všechno, co udělám, je špatně.
No tak. To mě moc mrzí, zlato.
Miláčku můj.
Nakonec to všechno dobře dopadne.
No tak.
PŘEVEZMĚTE ZODPOVĚDNOST ZA ODKAZ
Jak víte, dnes je velmi důležitý den.
Budeme mít návštěvu od školní inspekce.
No tak, nechte toho. Je to vážné.
Budoucnost celé školy závisí na jejich šetření.
Felice, vlasy.
Navštíví vyučovací hodiny a budou pozorovat všechno, co děláme.
Pokud s vámi budou mluvit,
buďte v požadovaný čas před ředitelnou.
Ředitelka vzkazuje, že pokud to dnes proběhne hladce,
je možné, že budou zrušeny některé zákazy.
Ty jo, třeba nám vrátí telefony!
Všechny se co nejvíc snažte.
Jsi nervózní?
Jo. Trochu jo.
Přijede táta. Máma říkala, že mě nikdo nebude vyslýchat bez rodičů.
No tak, zlato. Půjde ti to skvěle.
V téhle nádobě máme pět kuliček.
Tři červené a dvě zelené.
Wille.
Mluvil jsem s mámou.
Už nemám zaracha.
Dobrý den. Vítejte.
Jsou tady.
Jdou sem.
Už jdou.
Můžete jít za mnou.
Tady je naše knihovna.
A tady je naše hudebna.
Korunní princ i Simon
jsou členy našeho vynikajícího pěveckého sboru.
- Dobrý den. - Dobrý den.
Zkoušejte dál. Půjdeme se podívat do tělocvičny.
Vůbec to nechápu. To se rozhodnou podle tý návštěvy?
Nikdo nebude mluvit upřímně.
Ani nevíš, co bych dal za chvíli s tebou bez vyrušování.
Budeme si ji muset udělat.
- Vážně? - Jo.
Staré tradice, roky plynou dál, Hillerská tu bude napořád...
Jak jde škola?
Co máš v plánu na prázdniny, Vincente?
Poletím do L.A.
To je super.
Tak jo, dost hraní.
Ředitelka nás musí nechat oslavit čarodky.
Nejlepší na tom stejně je, že je po nich den volna.
První květen není svátek jen tak.
- Jsou to kreténi. - Jako vážně?
To není svátek proto, abyste mohli den předtím kalit.
- Co? - Je to První máj.
- No a? - A?
Svátek práce.
Aha. A jak se to slaví?
To se neslaví.
Demonstruje se.
Aha.
- To jste, hádám, nikdy nedělali. - Ne.
To tady děláš určitě jenom ty.
No a jak to probíhá? Půjdeš ven, budeš mávat rudou vlajkou,
pochodovat v řadě a zpívat písně?
Co si o tom myslí královská rodina?
Ale je fajn mít den volna.
Tati?
- Jak se ti tu na škole líbilo? - Byla to nejzábavnější léta mého života.
A cítil ses někdy jinak než ostatní?
Jo.
Když jsem nastoupil, snažil jsem se mít svůj styl.
Nosil jsem jiné oblečení, měl spoustu nezkrotných vlasů.
Měla jsi mě vidět.
Ale tady se to nenosí.
Brzo jsem byl jako ostatní.
Byl jsem tu jediný černoch, takže jsem přirozeně vyčníval.
Lidi běžně používali to slovo na n, jako by se nechumelilo.
Takže...
Ozval ses někdy? Řekl to učitelům?
Ne.
Co bych řekl?
Měli to stejně.
Brzo jsem zjistil,
že nejlepší je být mnohem lepší než ostatní.
Pak na mě nic neměli.
Tak vyhraješ. Chovej se podle pravidel a...
Děkuju.
- Felice Ehrencronová? - Ano.
Vítejte.
- Jsem její táta. - Těší mě.
Zvládnu to sama.
Mám počkat tady?
Díky, že jste přišla. Tento rozhovor je naprosto důvěrný.
Vaše jméno nebude v žádné zprávě, takže můžete být úplně otevřená.
V pořádku?
Začneme tím, když jste tu loni na podzim začala studovat.
Jaké to pro vás a ostatní studenty bylo?
- Díky. - Moc děkuju.
Promiňte, chtěli jsme vám dát tohle.
Je to petice od studentů.
Podepsali jsme ji, abychom ukázali, jak milujeme naši školu.
Přijde nám, že kritika médií je přehnaná a nefér.
- Díky. - Děkuju.
To je hezké.
Jak to šlo?
To uvidíme podle rozhodnutí.
Promiňte?
Bude nám dovoleno oslavit čarodějnice?
Co s tím budeme dělat?
PŘÍJEM, TŘÍDA A VOLEBNÍ PREFERENCE
Proč nejsou ořezané?
Felice, mimochodem...
co říkali? Ptali se na zasvěcení?
Jo, jasně že jo.
A co jsi řekla?
Snažila jsem se říkat toho co nejmíň.
Neříkala jsi, že je máme, ne? Nechápali by to.
Ne, neříkala.
Dobře.
To je dobře.
Budou čarodky!
Povolili nám čáry!
- Kdo to říkal? - Ředitelka.
- Děláš si srandu? - To snad ne!
Bez alkoholu, ale bude to pecka!
To je... Jo!
Čarodějnice!
- Cože? - Jo!
- Budou čáry! - Čarodky!
Jde ti to tak dobře, že jsi připravená na druhý krok.
Co to děláš?
Tohle je při řízení to nejdůležitější.
Řídit a u toho zpívat.
Jsi připravená?
Pojď.
Kruháče jsou záludný.
Dobrý den.
Ahoj.
Jsem August.
August Horn z Årnäsu.
Jsem Sařin kamarád.
Micke. Micke z Erikssonu.
Sařin táta.
Rád vás poznávám.
Tak zatím.
Tvůj táta vypadá mile.
Má světlou chvilku. Většinou to nevydrží dlouho.
To znám.
Ale je lepší mít tátu na baterky, než nemít tátu vůbec.
Co tady děláš?
No...
byl jsem na tebe hrozně naštvaný,
že jsi šla na policii.
Chápu to. Zasloužil jsem si to.
Byla to všechno moje chyba.
To já jsem tě zklamal první.
Teď už to chápu.
Ale nechci,
aby sis zkazila život, protože jsi...
jediná, s kým jsem kdy dokázal mluvit.
Jediná, kdo mi kdy dokázal porozumět.
Chybíš mi.
Chybíš mi tak moc, že to bolí.
Bylo to mezi náma moc fajn.
Díky tobě jsem měl pocit, že můžu být lepší...
Auguste!
Prosím.
Aspoň se vrať do školy.
Nechci být důvodem, proč se nevrátíš.
Měj se.
- Já se tak těším! - Čáry budou banger.
Dobrá práce.
Jo.
Ne, počkejte.
Udělejte to vy, protože nám se to nepovedlo.
Ne!
Ne! Mám to v očích!
HILLERSKA.RIKSINTERNAT PŘÍPRAVY NA PÁLENÍ ČARODĚJNIC
Volané číslo je nedostupné.
Ahoj mami, to jsem zase já.
Zavolej mi.
Ten kluk, August...
Co chtěl?
No...
chtěl, abych se vrátila do školy.
- Řekla jsem mu, že to neklapne. - Proč?
Všechno se podělalo.
Já to podělala.
No, co se...
podělávání věcí týče, jsem tak trochu expert.
Ta úzkost s tím spojená...
Je to ten nejhorší pocit na světě.
Strašně jsem se styděl, že jsem tebe a Simona zklamal.
A když se se mnou Linda nakonec rozvedla,
vzdal jsem to.
Ale byla jsem to já a Simon, kdo nechtěl vidět tebe.
Respektive já tě nechtěla vidět.
Jasně, nechtěla. Ale měl jsem o vás bojovat.
Místo toho jsem se litoval a rozhodl se to vzdát.
Byl to takový začarovaný kruh.
Když jsem si nevzal léky na ADHD, bylo mi nanic a nic mi nešlo.
Když jsem si je vzal, myslel jsem, že jsem jako ostatní,
a šel jsem pít s kámošema.
Jenže jsem vypil 30 piv a několik dní se neukázal doma.
Nedával jsem tvoje zklamání.
A tak to šlo pořád dokola.
Stane se to i mně?
Ne.
Možná jsi zdědila moji diagnózu,
ale nejsi jako já.
Snažím se ti vysvětlit,
že ten pocit viny a studu...
My dva to podle mě prožíváme víc než ostatní.
Ale nesmíš si tím nechat kazit život.
Chápeš?
Zima mizí z hor,
ze země rostou sněženky.
Jaro se třpytí v lesklých studánkách,
slunce rozdává horké polibky.
Moře se rozsvítí teplými barvami
a budou zářit pod blankytnou oblohou.
Vítají nás nádherné voňavé háje
a potůčky, které v nich zurčí.
Vážení studenti,
už přes 120 let se tady v Hillerské slaví čarodějnice.
Dnes přivítáme jaro
a upřeme pozornost na naše maturanty.
Můžete si hrdě nasadit čepice.
Jako mladý zamilovaný pár
vítr neposlušně skotačí.
Řeky plynou pořád dál
a moři uniknout nestačí.
Srdce mi divoce bije
jako lesních rohů melodie.
Duše plné hoře,
čekají v hluboké noře.
Ber to takhle.
Když zvládneš tohle, zvládneš cokoli.
Kdykoli mi zavolej a já tě vyzvednu.
To teda bylo, Simone.
Nevěděl jsem, jaká hrůza je zpívat před publikem.
- Fakt jsi to nevěděl? - Ne.
Jak to děláš?
No co, ty máš zase proslovy před celou školou,
celým národem.
To jo, ale...
Ty si to užíváš.
Stojíš tam a prožíváš to. Jsi zranitelný.
To jo, ale... tentokrát ne.
Teď je těžší se při zpívání uvolnit.
Už to není taková zábava jako dřív.
Kdy ti jede autobus?
Po deváté.
Říkal jsem si...
když jsou všichni tady...
Dovolali jste se Mickemu. Zrovna nemůžu, ale nechte mi...
Saro? Dobrý den.
- Dobrý den. - Ráda vás vidím.
- Já vás taky. - Chyběla jste nám.
Jak se tady může ukázat?
Já vím.
Měly bychom jít.
Miluju tě.
Já tebe taky.
Sakra...
Promiň...
usnul jsem.
Měl jsem vypnutej zvuk.
Tys pil?
Cože? Ne...
jen jsem byl unavenej. Usnul jsem.
Jak to šlo?
Na hovno.
Ale přežila jsem.
V pondělí se vracím.
To je super.
Ale teď chci jít spát, takže...
Jo, jasně.
Jaký bylo vidět se se Sarou?
Hele, ani nevím.
Připadám si prázdně.
Ale nahlásila Augusta.
To jo.
Jak můžou dva lidi prožít stejné dětství,
mít stejné geny, a přesto se tak lišit?
Mít naprosto jiný pohled na svět?
To nevím.
Dokážeš jí odpustit?
Ty bys jí odpustil?
Erik by mi něco takového neudělal.
Vždycky mě chránil a staral se o mě.
No jo.
Přijde mi,
že jsem tam pro ni vždycky byl.
Dělal všechno pro ni.
Když mi takovou věc může udělat ona...
tak může kdokoli.
Tak jak...
mám komukoli věřit?
Mně věřit můžeš.
Bjärstad je pro všechny!
VÍC BYTŮ
PRÁCI VŠEM
Bjärstad je pro všechny!
Jo, super.
Ukažte trochu solidarity.
Podpořte svůj klub FC Bjärstad, co střílí gól za gólem.
Můžete vyhrát super ceny. Kupte si lístek do tomboly.
Dvacet korun, prakticky zadarmo. Podpořte svůj tým.
ROVNOPRÁVNOST
Simme, vypadáš, jako kdybys prodával něco jinýho.
Moc vtipný.
- Dobrý den. - Dobrý den.
Vezmeme si dva.
To bude čtyřicet korun.
Na, vyber si.
Díky.
Musím říct...
že jste u nás doma velký idol.
To, co vy a princ děláte...
Jste moc stateční.
Jo.
Aha. To je milé.
Můžeme se s vámi vyfotit?
No jasně.
- Jestli vám to nevadí. - Určitě.
- Moc to pro nás znamená. - Jasně.
- Můžu vás vyfotit. - To by bylo skvělé.
Řekněte sýr.
A je to.
Děkuju.
- Mějte se. - Ty taky.
Na shledanou.
MAGGAN75 VÁS OZNAČILA V PŘÍSPĚVKU
V BJÄRDSTADU JE 1. MÁJ, LÁSKY ČAS
Rosh...
- Koukej. - To je roztomilý.
To je cukrouš.
A prodal jsi dva lístky. Dobře ty.
Jen prodávej hezky dál.
SCHVÁLIT A SDÍLET?
ZVEŘEJŇOVÁNÍ...
ZVEŘEJNĚNO
Neměli by nám dát telefony?
- Ne, to až... - Jo, teď.
Nesu telefony!
Uklidněte se. Po jednom.
Děkuju vám.
Moc díky.
Budu mít tak 20 000 notifikací.
No tak, Henry.
7 ZMEŠKANÝCH HOVORŮ
Viděli jste tohle?
Sleduješ Simona?
Jo, potřebuju v životě trochu komedie.
Věděl jsem, že je Simon socan,
ale netušil jsem, že se takhle...
angažuje
Do boje!
Kráčejme, soudruzi.
Stejné platy pro obě pohlaví!
Pro děti hot dogy zdarma!
ROZDRŤME VYŠŠÍ TŘÍDU
- Farimo. - Wilhelme.
Neměl jste promluvit se Simonem?
Zkoušel jsem to. Asi jsem to neřekl dost jasně.
Ta fotka, kterou sdílel, už je virální.
Vzhledem ke zdraví vaší matky musíte být zodpovědnější.
Promluvte s ním.
- Nebo to uděláme my. - Zavolám mu.
Ahoj.
Co vyvádíš?
Hele...
viděl jsem tu fotku.
Nebyla roztomilá?
Nemůžu uvěřit, že mám v Bjärstadu fanoušky.
Přijde mi, že bychom mohli dosáhnout skutečné změny.
To jo, ale...
musíš pochopit, že nemůžeš zveřejňovat úplně cokoli.
Haló?
Simone?
Simone, haló?
POLICIE
Překlad titulků: Lucie Jágr Tatransky