Ne, ništa nisam vidjela.
Sjedila sam ovdje, gledala televiziju i odjednom...
Bum!
Našla sam razbijeno staklo na podu.
Još ne znamo tko je to napravio.
Ne možemo ovako.
Ako se ovo nastavi, morat ćemo se preseliti.
Ne, jednostavno ne možemo ovako živjeti.
MLADI KRALJEVIĆI
Drago mi je da si tu.
Jesi dobro?
Ne znam.
Jesi li što saznao?
Nisam.
Može li policija nešto poduzeti?
Ne može.
Živimo ondje već 14 godina. Ovakvo se što nikad nije dogodilo.
Da se to dogodilo meni, smatralo bi se državnom prijetnjom,
a ti si moj dečko, pa...
Drago mi je da si dobro.
Mama...
Mama je rekla
da ćemo se možda preseliti.
Preseliti?
Razgovarat ću s dvorom. Može? Mora postojati...
Mora postojati neko rješenje. Sve će biti u redu.
Imate 120 minuta, počevši odsad.
Kako je prošlo?
Pa, dobro. Ali trajalo je sto godina.
Koji grozan državni ispit.
Zar uvijek moraju biti tako teški?
Ništa nisam razumio. Ovo će biti katastrofa.
Pa, predao si ga nakon pola sata.
Zašto bih se trudio kad znam da nema smisla?
- Mature nema. Čemu onda sve ovo? - Znam, ali što mi tu možemo?
Inspekciji će trebati mjeseci da donese odluku.
Znam, ali mi ne možemo toliko čekati.
Matura nam je pred vratima.
Koji ti je plan?
Moramo napraviti nešto ozbiljnije i konkretnije od peticije
da bi se predomislili.
Dobro. A što?
Ne znam.
Sad ne mogu razmišljati.
- Moram nešto pojesti... - I ja umirem od gladi.
To je to. Sto godina!
Što se zbiva?
Molim? Gdje?
Dobro. Hajde, idemo.
Felice, ignoriraj je.
Zdravo, druže.
Kako ide borba protiv aristokracije?
Prvi maj? Praznik rada?
Daj...
Ne znaš prihvatiti šalu?
Samo kad je smiješna, Vincente.
Pa situacija je baš smiješna.
I suluda.
Radi se o sukobu interesa, zar ne?
Komunist si, ne podržavaš monarhiju, a hodaš s prijestolonasljednikom.
- Vincente. - Prestani.
Ne znači da si komunist ako podržavaš demokratske izbore.
Dakle, ne podržavaš monarhiju?
Što tebi toliko smeta kod mene?
- Homofob si? O tome se radi? - Homofob?
Ne. Nisam.
Ne smeta mi to što si gej, nego to što si komunist. Razumiješ?
Jesi li se sad uvrijedio?
Ideš prosvjedovati?
Samo izvoli.
Stvarno si jadan.
Opet salata s tjesteninom.
Dečki.
- Imam ideju. - Da? Kakvu?
- Prosvjedovat ćemo. - Postao si socijalist, Vincente?
Ne, ozbiljno.
- Idemo. - Dobro.
Nego, nisi odgovorio na Vincentovo pitanje.
Ne podržavaš monarhiju?
Pa, mogu te voljeti i biti protiv sustava.
Stvarno?
Da, Wille.
Neću organizirati državni udar.
Naravno da mogu.
Što se tebi sviđa kod monarhije?
Pa, dio je povijesti Švedske.
Jedna smo od najstarijih monarhija.
- Simbol jedinstva naroda. - Jedinstva naroda?
Zvučiš kao Jan-Olof.
Simone, ovo je pravi posao
Kraljevska obitelj riješila je brojne diplomatske sporove
koje vlada nije uspjela.
- Da, ali... - Jer smo bili neutralni.
Sve to mogu raditi i osobe koje pravo na to nisu stekle rođenjem.
Ljudi trebaju moći birati.
A ti, Wille, ne možeš birati.
Kakav je to život?
To je...
To je privilegija,
a ne kazna.
Znam, ali vidim kako se osjećaš zbog svega toga.
BUDUĆNOST
Dakle, došlo je vrijeme za ovogodišnji Tjedan budućnosti.
Naši uspješni bivši učenici doći će održati predavanja.
Zato ćete iz švedskoga dobiti sljedeći zadatak.
Svatko od vas razmislit će o tome što želite u životu
i napisati pismo sebi u budućnosti.
A to pismo vratit ćemo vam poslije,
uoči mature.
Cilj nam je motivirati vas.
Koje su vam želje?
Valter želi izgubiti nevinost.
Začepi.
Slušajte, ovo je ozbiljno.
Što želite biti kad maturirate?
Što želite raditi?
Kakvi želite postati?
Ja želim biti ista kao sad.
- Bolja ne mogu biti. - Pretužno.
Sara?
Bok.
Samo ti...
Samo ti želim reći
da sam bio presretan kad sam te vidio na Valpurginoj noći.
A i sad sam sretan.
Pa, vjerojatno si jedini.
Znaš da...
Ako si usamljena, uvijek mi se možeš javiti.
Moram ići. Polažem propise.
- Da? - Za vozačku.
Pa super!
Bok.
Sretno! Vidimo se!
- Wilhelme? - Bok, Farima.
Jesi li dobio moj paket s prijedlozima za zakladu?
Jesam, ali nisam ih stigao pogledati.
Moraš donijeti odluku prije službene objave na tvoj rođendan.
Znam, proučit ću ih, ali ne zovem te zbog toga.
Dobro. Što te muči?
Simon treba pomoć. Treba zaštitare ili tjelohranitelje jer...
Dugo prima poruke pune mržnje, ali...
Prestravljen je. Netko mu bacio kamen kroz prozor.
Vidjet ću što možemo.
Dobro.
Može. Hvala.
Trebaš li me još što?
Kako je mama?
Pa, zato i moramo razgovarati o tvojem rođendanu.
Kraljica je loše i neće prisustvovati objavi,
pa neće ni vojvoda.
- Ne želimo potaknuti glasine. - Čekaj malo.
Sve ću morati sam?
Ne, odlučili smo poslati tebe i Augusta.
Više se ni ne čudim, ali...
Ja ću otići k Simonu sa zaštitarima, a ti odaberi temu svoje zaklade.
I malo pretrpi Augusta.
Nastojim ti pomoći, Wilhelme.
Dobro. Može.
Ali...
želim Simona na svom rođendanu.
Dobro.
Bit ćemo jasni.
Zbog govora koji je održao
Njegovoj Visosti sve više prijete desničarske ekstremističke skupine.
Jesu li oni ovo napravili Simonu?
To ne možemo znati.
Možda je policija u pravu i radi se o psini.
No radi vaše sigurnosti možemo vam dati privremeni smještaj.
Da, već smo razmišljali o selidbi.
Možda u Gothenburg.
- Obitelj nam je ondje. - Ne želim se seliti.
Želim da budemo sigurni u svom domu.
Kao što su zaštitari istaknuli,
nije najzgodnije živjeti u prizemlju s hrpom prozora.
Tako ste lakša meta.
Ovako ćemo.
Simon će imati prijevoz do škole i natrag.
U Hillerski ćeš biti siguran.
Dat ćemo vam broj zaštitara. U slučaju opasnosti odmah ih nazovite.
I u slučaju novih prijetnji i poziva.
Ali od tebe očekujemo da odradiš svoj dio.
Moj dio?
Što se manje izlažeš, bit ćeš sigurniji.
To znači da nema objava, komentara, fotografija,
glazbe ni komunikacije na društvenim mrežama.
I nema prosvjedovanja ni okupljanja.
Moraš biti diskretan.
Najbolje bi bilo da izbrišeš profile.
- Dobro. - Može?
- Odlično. - U tom slučaju...
Hvala na pomoći.
- Hvala na kavi. - Nema na čemu.
Kako je bilo?
Ma joj, mnogi ne polože otprve. To je...
- Imala sam 64 od 65 bodova. - Molim?
Pa ti rasturaš!
Oprosti, ali...
Baš sam ponosan na tebe.
Sad si na pola puta. Moramo proslaviti.
RASTURA SE
BEZ ZEZANCIJE
OBITELJ
SESTRA I NJEZIN IDOL
ZAUVIJEK
IZBRIŠI RAČUN
POTVRDI BRISANJE RAČUNA
RAČUN JE IZBRISAN
Farima je rekla da svakako dođeš na moj rođendan.
Stvarno želiš da dođem?
Ondje će biti hrpa novinara, zar ne?
Ma neće biti novinara.
Imat ćemo svog fotografa. Fotkat će nas i tražiti pokoju izjavu.
I večerat ćemo u dvorcu.
Dolazi i August. Ne mogu...
Ne mogu ja to bez tebe.
Ne želiš doći?
Naravno da želim doći.
Super.
I, koji su prijedlozi?
Pa, ovo su potencijalne teme zaklade.
„Umjetnost i kultura, vodstvo mladih, okoliš i priroda, sport i zdravlje.”
Ova je bila na vrhu. Valjda žele da je odaberem.
Uklapa se u priču.
Žele pokazati
da sam ozbiljan, tradicionalan, pametan i snažan mladić.
Pa, iskreno,
ako već moraš raditi ove stvari jer si prijestolonasljednik,
možeš barem odabrati temu
koja te zanima i do koje ti je stalo.
Recimo, temu koja ima veze s mentalnim zdravljem mladih
ili LGBTQ+ zajednicom.
Svijetom vlada kaos.
Ljude zatvaraju i ubijaju zbog njihove seksualne orijentacije.
Ti su u poziciji da nešto poduzmeš i potakneš konkretne promjene, znaš?
Da, ali to se smatra političkom porukom.
Ljudsko je pravo birati koga ćeš voljeti.
Sad bih se trebao zalagati
za sve kvir osobe jer sam zaljubljen u tebe?
Simone, razumijem te. Stvarno. Ali to tako ne ide.
Ne.
Ne smijem zauzeti stav.
Ljudi znaju da te volim, a to već nešto govori.
Zar to nije dovoljno?
Neću se mučiti. Sport i zdravlje.
...IZDRŽATI OVA DVA...
Je li ovo dobro?
Ili ovo?
Ovo su vaša pisma iz prvog razreda koja ste napisali sebi u budućnosti.
Sada vas molim da napišete osvrt na ta pisma.
Što se otad dogodilo?
Izvoli.
Jesu li vam se planovi ostvarili ili su se možda promijenili?
Hej, reci svima da dođu u veliku dvoranu nakon ručka.
- I prvašima i drugašima. - Svima?
Hej, svi u veliku dvoranu nakon ručka.
Hej, ljudi! Dođite u...
Izvoli.
Velika dvorana nakon ručka.
Dođite u veliku dvoranu. Nakon ručka, može?
Hej!
Trećaši imaju sastanak u velikoj dvorani.
Sad! Pa dođite...
Hajde, požurite. Moramo ići.
- Zar nisi ti... - Svi su već tamo.
I vi.
Bok svima.
Molim vas, može malo pozornosti?
Ljudi?
Tišina!
Ljudi, Vincent vam želi nešto reći.
Hvala.
Dakle.
Znam da vam je svima, kao i meni, puna kapa novih mjera.
Uprava tvrdi da time štiti interese škole,
no mi smo im već dali do znanja što mislimo o svemu.
Dakle, ovdje se sada radi o pokušaju kontrole,
provedbi fašističkih mjera i povredi prava na privatnost.
Znam da suosjećate sa svime što trećaši sad proživljavaju.
Oduzeli su nam maturu.
Ali danas ćemo tome stati na kraj.
Pokazat ćemo svoje nezadovoljstvo na način koji škola neće moći ignorirati.
Pokrenut ćemo štrajk.
I pozivamo vas da nam se pridružite.
Ako mislite da će iduće godine biti drukčije...
- Čovječe, svaki me dan maltretiraju. - Molimo vas za solidarnost...
A sad organiziraju prosvjed.
- Da, ali... - I govore o solidarnosti.
Sjest ćemo i štrajkati jer želimo pravdu.
Nećemo ustati dok nas ravnateljica ne sasluša.
Pa, htio bih da mi vrate mobitel.
- Moći ću te zvati navečer. - Na njihovoj si strani?
Simone, želim normalan život. Zar je to tako čudno?
Ni tebi se mjere ne sviđaju.
Zar ne želiš prespavati ovdje, družiti se, imati normalnu vezu?
Trebam iskoristiti priliku i zauzeti stav bez posljedica.
Pokazuješ solidarnost samo kad te to ništa ne košta?
Ma joj, molim te, Simone.
Simone.
Hej?
To te ja pitam.
Hillerska!
Bok.
A...
Gdje su ostali?
Štrajkaju.
Molim?
Zašto?
I Wilhelm štrajka?
Jesi dobro? Nešto se dogodilo?
Netko nam je bacio kamen kroz prozor,
ja više ne smijem postojati na internetu,
mama se želi preseliti...
Super sam. Nikad bolje.
Nadam se da ti je lijepo kod tate s kojim ne razgovaram godinama iako želim,
a sve zbog tebe.
Nadam se da vam je lijepo.
Pa, gdje je ostatak razreda?
Štrajkaju.
Molim?
Ovo je potpuno neprihvatljivo.
Odmah se vratite na nastavu.
Jeste me čuli?
Ravnateljice, ovo je miran prosvjed.
Dođi u moj ured. Odmah.
Sjedit ćemo ovdje sve dok nas uprava škole ne sasluša.
Nećemo pregovarati.
Ako se odmah ne vratite na nastavu,
dobit ćete službenu opomenu i zvat ću vam roditelje.
Mi želimo pregovarati.
Tako je.
Naš je jedini zahtjev da se mjere ukinu.
Slušajte.
Došli su nam bivši učenici.
Odvojili su vrijeme i došli vam održati predavanja.
Sramotite i školu i sebe.
Jako nam je žao,
no dok su oni pohađali ovu školu, nitko nije doveo u pitanje savršen sustav
ni poredak koji je vladao.
Ravnateljice, jeste li sigurni da su oni na vašoj strani?
Jesu li naši roditelji na vašoj strani?
Da.
Ako ne odustanu, nema večere.
Zatvorite kantinu i kuhinju,
zaključajte spavaonice i ne puštajte ih dok ne odustanu. Može?
Nećemo dobiti hranu?
Bit ću tvoja revolucija
Ako drugi način ne postoji
Budimo revolucija
Ako nitko drugi ne postoji
Simone.
Dobro došao.
Simone, imaš još koju lizalicu?
Nemam.
Dat ću ti 100 kruna.
- Molim? - Ja ću ti dati 200 kruna.
Ja 300.
Ima li tko hrane? što ćemo jesti?
Jebote, nisam namjeravao štrajkati glađu.
Ni ja.
Dajte, upravo to i žele.
Žele da se slomimo i odustanemo.
Neće dopustiti da umremo od gladi.
- Trebali smo misliti na to. - Da, ali...
Istina.
Ali mislim da ovo neće dugo trajati.
- Jer... - Čovječe, samo se žalite. Mislim...
Pa nekad je baš lijepo malo gladovati.
A je li? Što je točno u tome lijepo?
Pa, motivirajuće je.
Sad vam se možda malo vrti i muka vam je,
ali to će proći i nekako će...
U glavi će vam sve nekako utihnuti.
Tijelo će se smiriti.
Zvuči kao poremećaj prehrane.
Da, baš!
Neka onda što prije utihne.
Jer razmišljam samo o pizzi, burgerima, tjestenini, slatkišima...
Trebali smo si uzeti nešto za zabavu.
Umirem od dosade.
Ja imam samo ovo.
- Pa da, to je zanimljivo! - Samo ako mi daš svoje.
Dobro, evo.
„Bok, Nilse.
Nadam se da uživaš u proljeću.”
- Ovo je neka baka pisala? - Ti se javljaš.
„Dijagnosticirali su mi ADHD i sad uzimam lijekove.
Osjećam se drukčije.” Ajme, pa ti si...
-„Simptomi su popustili.” - Nisse, daj.
Auguste, daj mi svoje.
Svoje pismo.
- Nemam ga ovdje. - Ozbiljno. Daj mi ga.
Stvarno. U sobi mi je.
- Ma lažeš. - Daj da ga pročitamo.
- Nije kod mene. - Naravno da jest.
- Daj mi ga! - Ne, ozbiljno.
Ma ne budi papak. Daj mi...
Prestani!
Koji ti je?
Dobro, smiri se.
Mislim, ne moraš...
Ne moraš sve shvaćati tako ozbiljno.
Zašto ti je toliko neugodno?
Jer si htio biti prefekt?
Ako ti je to tako glupo, zašto si mi zabio nož u leđa
i postao prefekt umjesto mene?
- Ozbiljno? - Da.
Nisam ja kriv za svoje neuspjehe.
Svi misle da si jako uštogljen.
Nekad si bio kul. Što ti se dogodilo?
Mislim, stvarno.
Svakim si danom sve dosadniji.
Jebi se, iskreno.
Hvala što si se vratio.
Ne želim se svađati.
Ni ja.
Nije mi jasno zašto nešto stalno pođe po zlu.
Pa, jer smo
drukčiji?
Imamo različite stavove.
Pa to je dobro, zar ne?
To što smo drukčiji i...
učimo jedan od drugoga.
Ti učiš od mene?
Pa da.
Ali katkad se osjećam...
baš nelagodno.
Nisam te htio povrijediti,
Simone.
Ni ja tebe.
Imaš li što za jelo? Umirem od gladi.
Idem vidjeti.
Tristo kruna.
- Simone, molim te. - Tristo kruna.
Molim te, očajan sam.
Umirem od gladi.
Zamisli, Henry mi je nudio 300 kruna za lizalicu.
Suludo.
Tisuću i osamsto kruna!
- Ima li još ponuda? - Tisuću i devetsto kruna!
Tko ga jebe, 2400 kruna!
Dvije tisuće i četiristo kruna! Dalje?
Prvi put, drugi put, treći put...
- Prodano crvenokosom tipu! - To!
Izvoli!
Što nam je iduće, Stella?
Energetsko piće.
Sedamsto.
- Hlače ili košulja. - Hlače ili košulja.
Kamo ćete? Odlazite?
Hej? Što se događa?
- Hej, vratite se! - Izdajice!
Izdajice!
Ne, prestanite!
Pokaži kitu za Hillersku!
Pokaži kitu!
Hajde, pokaži je!
Ovo se otima kontroli.
Da, zamisli da inspekcija vidi ovo.
- Bože sačuvaj. - Barem bi im postalo jasno.
Što?
Kako je ponekad ovdje.
Jesi to rekla na razgovoru?
Ne dižite frku!
- Samo sam bila iskrena. - Govorila si o inicijaciji?
Nisam im rekao što radimo.
- Sve škole imaju inicijacije. - Čekaj, ozbiljno?
Mislim...
Felice, znam da si bila depresivna, ali ne možeš se iskaljivati na drugima.
Cure, već bi reagirali da je rekla nešto zabrinjavajuće.
Sve je u redu.
Dobro jutro.
Simone.
'Jutro.
Naspavao si se?
Nisam.
- Ti? - Ma kakvi.
Da.
Otvorit ćemo prozore.
Dobro jutro!
Jeste se naspavali?
Za sve kojima je dosta ovih majmunarija,
doručak je poslužen.
Oprostite, ali što točno čekate?
Želite da nam roditelji saznaju da ne možemo na nastavu i da gladujemo?
Ili da sve izađe u medije?
Nećete me ucijeniti, Vincente.
Nitko ne mora saznati da se ovo uopće dogodilo
ako malo ublažite mjere.
Znate što? Ovako ćemo.
Vratit ćemo vam mobitele.
To!
Ali smijete ih koristiti isključivo nakon nastave. U redu?
A što je s maturom?
- Da. I s večerom. - Što je s večerom?
Dobro.
I to će se održati.
A lov na bodove?
To ne dolazi u obzir. Dovoljno sam popustila.
Ako netko planira obred za kraj godine ili neku drugu ponižavajuću aktivnost,
to je strogo zabranjeno. Jasno?
Dobro.
Dosta gladovanja. Idemo jesti.
Pa ne mogu vjerovati!
Hillerska!
Sva sreća da meni nisu crtali po licu.
Da!
Leđa me ubijaju.
Pa nije ni čudo. Spavao si na listu papira.
Ovo je tvoje.
Hvala.
- Pročitala sam ga. - Dobro.
Nema veze.
Tužno je što pišeš samo o tome da želiš biti bolje.
Tako se osjećam.
- Želim ti nešto reći. - Ne zanimaju me izlike.
Ne radi se o tome.
Znam da sam zabrljala i da mi vjerojatno nikad nećeš oprostiti.
Moram naučiti živjeti s tim.
Ali htjela bih da znaš
da sam ti zahvalna što si mi bila prva prijateljica.
U dvorcu?
- S kraljicom? - Da.
Hoće biti sto žlica, vilica i noževa, pa nećeš znati odakle krenuti?
Ma joj, baš sam nervozan.
I njegovi će me roditelji upoznati kao Willeova dečka.
Razumijem te.
Ne znam ni što da mu poklonim.
Ja sam Jasmini kupovala hrpu kugli za kupanje.
Voli li kupke?
Ne znam.
Pokloni mu nešto osobno.
Na primjer?
Neću mu doći i reći:
„Koji sam ja klinjo! Gle što sam ti nacrtao.”
Ma nemoj mu ništa crtati.
Napiši mu pjesmu.
- Da, ali... - To je osobno.
Dvor će time biti oduševljen.
Otkad ti je važno njihovo mišljenje?
Otkako sam shvatio što znači hodati s prijestolonasljednikom.
Ma joj, ne znam...
Pokušat ću im se prilagoditi
i poslušati ih.
Kad si izbrisao naše fotke...
Ne želim ispasti osjetljiv, ali to me je pogodilo.
Samo sam izbrisao aplikacije. To nije toliki problem, zar ne?
Nije, ali mi ne želimo da se potpuno izbrišeš.
O tome se radi.
Hej.
Što se tiče rođendana...
- Što je? - Pretpostavljam da ne želiš da dođem.
Istina.
- Ne želim. - Razgovarao s Farimom, ali bila je uporna.
Ni ja ne želim doći.
Uopće ti ne vjerujem.
Uporno se pokušavaš ugurati u moju obitelj.
Slijedio si Erika kao pas.
- Ni on te nije shvaćao ozbiljno. - Volio sam ga.
Nisi ga ni poznavao.
Auguste, mrzio bi te da zna što si mi napravio.
Da, vjerujem, ali...
Ni ti ga nisi sasvim poznavao.
Poznavao sam ga, Auguste.
Bio mi je brat.
Utuvi si to u glavu.
Erik je bio sve što ti nisi i sve što nikad nećeš postati.
Sjećaš li se
one inicijacije?
One iz novina, s pornićem?
To se dogodilo našoj generaciji.
Proveli su je Erik i njegovi trećaši.
Erik je bio ondje.
Nije istina. Lažeš.
Odveli su nas u Palaču,
skinuli nas,
poredali
i rekli: „Tko prvi dobije erekciju,
prebit ćemo ga.”
Pustili su nam film s dva tipa...
i umirali od smijeha.
Smijali su se,
a mi smo paničarili jer nismo znali šale li se
ili misle ozbiljno.
Erik je bio ondje.
Hajde, dečki. Uđite.
Prijevod titlova: Martina Grujić