Nu, n-am văzut nimic.
Mă uitam la televizor când, din senin...
Zdrang!
M-am dus să mă uit. Erau cioburi peste tot.
Încă nu știm cine a aruncat piatra.
Nu putem sta aici. Va trebui să ne mutăm dacă o ține așa.
Nu, nu se poate. Nu putem trăi așa.
VLĂSTAR REGAL
Mă bucur să te văd.
Cum te simți?
Nu știu.
Ai mai aflat ceva?
Nu.
Poliția nu face nimic?
Face pe naiba!
Trăim aici de 14 ani.
Nu am mai pățit așa ceva.
Dacă mi se întâmpla mie, se considera amenințare la adresa țării.
Iar tu ești iubitul meu, așa că...
Mă bucur că ești teafăr.
Mama...
Mama zicea că poate va trebui să ne mutăm.
Să vă mutați?
Voi vorbi la curte. Bine?
Trebuie să se poată face ceva. O să fie bine.
Aveți 120 de minute, începând de acum.
Ce ai făcut?
Bine, cred. Dar mă săturasem.
Ce examen național de rahat!
De ce trebuie să fie atât de greu?
Nu am înțeles nimic. O să pic cu grație.
Ai predat foaia după 30 de minute.
De ce să mă fi chinuit degeaba?
Fără absolvire, nu merită efortul.
Ce putem face? Va dura luni întregi până va lua Inspectoratul o hotărâre.
Nu avem luni întregi la dispoziție, Nisse. Noi terminăm școala acum, nu mai târziu.
La ce te gândești?
La ceva mai drastic decât o petiție. Să îi facem să se răzgândească.
De exemplu?
Nu știu.
Nu sunt în stare să gândesc.
- Trebuie să mănânc ceva. - Hai! Sunt lihnit.
O să dureze o sută de ani!
Ce este?
Ce? Nu! Unde?
Aha!
Haideți!
Felice, n-o băga în seamă!
Noroc, tovarășe!
Cum merge lupta contra aristocrației?
1 Mai? Ziua Muncii?
Hai, măi!
Nu știi de glumă?
Nu e nimic de râs, Vincent.
Dar e foarte comică situația, foarte ciudată.
Nu e un conflict de interese?
Susții comunismul contra monarhiei, dar ești combinat cu un prinț.
- Vincent... - Destul!
Să vrei un șef de stat ales democratic nu te face comunist.
Adică ești contra monarhiei?
Ce te întărâtă la mine?
Ești homofob? Asta e?
Homofob? Nu, deloc.
Problema nu e că ești gay, ci că ești comunist. Înțelegi?
Ți-am rănit cumva sentimentele?
Pornești o manifestație?
Așa, du-te!
Ești penibil rău.
Iar salată cu paste?
Băieți!
Mi-a venit o idee.
Da? Ce idee?
O manifestație.
Ai devenit socialist, Vincent?
Nu, serios.
Haideți!
Da, sigur.
Nu ai răspuns la întrebarea lui Vincent.
Ești contra monarhiei?
Pot să te plac pe tine, dar să contest sistemul.
Chiar poți?
Da, Wille.
N-o să dau o lovitură de stat.
Normal că pot.
Ție ce îți place la monarhie?
E istoria Suediei.
Suntem printre cele mai vechi monarhii din lume, un simbol care unește poporul.
„Unește poporul”?
Vorbești ca Jan-Olof.
Este o muncă adevărată.
Casa regală a rezolvat multe incidente diplomatice
când guvernul nu s-a descurcat.
- Da... - Monarhia a putut fi imparțială.
Toate astea se pot face fără să se nască cineva rege,
iar poporul să nu aibă de ales.
Nici tu, Wille, nu ai de ales.
Ce fel de viață e asta?
E...
E un privilegiu.
Nu o pedeapsă.
Spun doar că am văzut cum te simți.
VIITORUL
Începem Săptămâna anuală a Viitorului.
Ne vor vizita și ne vor vorbi câțiva absolvenți de succes.
Asta mă aduce la tema de azi de la limba suedeză.
Va trebui să vă gândiți la viitorul vostru
și să scrieți o scrisoare
adresată celor care veți fi.
Scrisoarea vă va fi înapoiată mai târziu,
chiar înainte de absolvire.
Ar trebui să vă motiveze.
Ce speranțe aveți?
- Valter vrea să-și piardă virginitatea. - Taci!
Să știți că e o temă serioasă.
Cine vreți să fiți după absolvire?
Ce vreți să faceți în viitor?
Ce vreți să ajungeți?
Vreau să fiu exact ca acum.
- Nu aș putea fi mai bună. - Ce trist!
Sara!
Bună!
Voiam doar...
Voiam doar să spun
că m-am bucurat mult să te văd la Noaptea Valpurgiei.
Mă bucur că te văd și acum.
Probabil ești singurul.
Poți oricând să vorbești cu mine dacă te simți singură.
Trebuie să plec. Am proba scrisă.
- Da? - Pentru permis.
Ce mișto!
Pa!
Baftă multă!
Pe curând!
Wilhelm?
Bună, Farima!
Ai primit pachetul cu sugestiile pentru fundație?
Da, dar nu am avut timp să mă uit.
Trebuie să te hotărăști, ca să facem anunțul de ziua ta.
O să mă uit, dar nu de asta te-am sunat.
Ce te frământă?
Trebuie să-l ajuți pe Simon. Trimite-i oameni de la Protecție și Pază.
A mai primit și înainte scrisori dușmănoase, dar...
Cineva i-a aruncat un cataroi prin geam. E speriat rău.
Bine, mă interesez.
În regulă.
Bine. Mulțumesc.
Mai este ceva?
Cum se simte mama?
De asta trebuie să vorbim despre ziua ta.
Regina e prea slăbită ca să asiste la anunț.
Deci nu va asista nici ducele.
Nu ne dorim speculații.
Mă lăsați singur?
Nu, s-a hotărât că e mai bine să îl ai pe August cu tine.
Nici nu mă mai mir.
Eu mă duc la Simon cu SPP-ul.
Tu alegi tema fundației
și tolerezi prezența lui August.
Încerc doar să te ajut.
Bine, fie.
Dar atunci...
Vreau să fie și Simon cu mine de ziua mea.
Bine.
Vom vorbi lămurit.
În urma discursului, pericolul la adresa principelui a crescut
din partea grupărilor de extremă dreaptă.
Extremiștii să îi fi făcut asta lui Simon?
Nu se poate ști.
Ar putea fi o șotie, după cum crede poliția.
Dar, pentru siguranță,
vă putem pune la dispoziție o locuință temporară.
Da, m-am gândit și eu că poate ar trebui să ne mutăm.
La Göteborg, poate.
Avem rude acolo.
Eu nu vreau să mă mut. Vreau să ne simțim în siguranță acasă.
Serviciul de Protecție și Pază subliniază că nu este ideal să stați la parter,
având ferestre în toate părțile.
Sunteți expuși.
Facem așa... Îi asigurăm lui Simon transportul între casă și școală.
La Hillerska vei fi în siguranță.
Acest număr este de la SPP.
Suni imediat dacă te simți în pericol, dacă mai primești amenințări sau apeluri.
Dar ne așteptăm să îți faci și tu partea.
Ce parte?
Cu cât ești văzut mai puțin, cu atât mai bine.
Fără postări pe rețele, fără comentarii, fără poze,
fără muzică nouă, fără interacțiuni de orice fel.
Fără participări la manifestații.
Fără mulțimi.
Cât mai multă discreție.
Ar fi bine să îți ștergi conturile.
Bine.
Da? Bine.
În acest caz...
Mulțumesc.
- Mersi pentru cafea. - Cu plăcere.
Ce ai făcut?
Nu-i nimic. Mulți pică prima dată. E...
Am luat 64 din 65.
Ce?
Ești dată naibii!
Iartă-mă, sunt...
Sunt foarte mândru de tine. Ai luat permisul pe jumătate.
Trebuie să sărbătorim.
ȘUT
PE BUNE
FAMILIA
SORA MEA ȘI CEL MAI MARE IDOL AL EI
PENTRU TOTDEAUNA
ȘTERGE CONTUL
CONFIRMĂ ȘTERGEREA CONTULUI
CONT ȘTERS
Am vorbit cu Farima. Ești invitat la ziua mea.
Chiar vrei să vin?
Nu o să fie o grămadă de jurnaliști?
Nu o să fie niciun jurnalist.
Fotograful curții va face câteva poze și va cere câte un citat.
Apoi luăm cina la castel.
Vine și August. Nu voi...
face față fără tine.
Nu vrei să vii?
Sigur că vreau să vin la ziua ta.
Bine.
Care sunt sugestiile?
Acestea sunt temele potențiale pentru fundație.
Arta și cultura, tineretul conducător, mediul și natura, sportul și sănătatea.
Aia era deasupra.
Cred că pe aia vrea s-o aleg.
Bănuiesc că se încadrează în poveste.
Vor să arate că sunt un tânăr serios, tradiționalist, inteligent și dârz.
Sincer vorbind,
dacă trebuie să faci chestii din astea ca principe moștenitor,
ai putea măcar să alegi o temă care te pasionează, care înseamnă ceva.
Poate ceva legat de tulburările psihice în rândul tinerilor
sau de comunitatea LGBTQ+.
Lumea e în haos.
Oamenii sunt întemnițați și uciși din cauza orientării lor sexuale.
Înțelegi ce ai putea face și cum ai putea ajuta la schimbare?
Asta s-ar considera declarație politică.
Să iubești pe cine vrei e un drept al omului.
Ar trebui să pledez pentru cauza queer doar fiindcă sunt îndrăgostit de tine?
Înțeleg ce spui, crede-mă. Dar nu așa funcționează lucrurile.
Nu.
Noi nu luăm poziție.
Oamenii știu că te iubesc, iar asta contează.
Nu e de ajuns?
Nu am energie. Sport și sănătate să fie!
...SĂ REZIST URMĂTORII DOI...
Astea sunt bune?
Sau asta.
Ați scris aceste scrisori în primul an pentru voi cei de acum.
Vreau să scrieți un comentariu pe marginea conținutului lor.
Cum v-au ieșit planurile?
Poftim!
S-au concretizat?
Poate s-au schimbat?
Auzi? Adună pe toată lumea în sala mare după prânz.
Toți anii.
Pe toată lumea?
Cheamă-i pe toți în sala mare după prânz.
Atenție, toată lumea! Veniți...
Ține!
Sala mare după prânz. Zi mai departe!
Veniți în sala mare!
După prânz, da?
Bună! Anul trei a strigat adunarea în sala mare.
Acum! Dacă am putea...
Haideți, să mergem repede!
- Credeam că... - Lumea e deja acolo.
Și voi.
Bine, oameni buni.
Îmi acordați puțină atenție, vă rog?
Alo?
Liniște!
Vincent are ceva de spus.
Mulțumesc.
Bine.
Știu că v-ați săturat cu toții de noile reguli.
Ei susțin că le-au impus pentru protecția școlii.
Dar noi le-am arătat deja unde stăm.
E vorba de un simplu mijloc de control.
Aceste metode fascistoide ne încalcă dreptul la intimitate.
Știu că toată lumea prezentă deplânge situația elevilor din anul trei.
Ne-a fost furată absolvirea.
Până aici!
Ne vom arăta nemulțumirea într-un mod pe care școala nu îl poate ignora.
Intrăm în grevă.
Vă rugăm pe toți să vă alături.
Cine crede că se va schimba ceva la anul...
- Se iau de mine în fiecare zi. - Vă cerem solidaritate...
Acum fac manifestație.
- Da, dar... - Și vorbesc despre solidaritate.
Încrucișăm brațele pentru dreptate.
Nu ne ridicăm, până nu ne ascultă doamna directoare.
Nu m-ar deranja să îmi recuperez telefonul ca să te pot suna seara.
Ești de partea lor?
Simon, e ciudat că vreau o viață mai normală?
Nici ție nu îți plăceau regulile.
Nu vrei să dormi la mine? Să fim împreună când vrem?
Să avem o relație normală?
Am ocazia să iau atitudine fără consecințe. Să nu profit?
Poți dovedi solidaritate doar dacă nu te costă nimic?
Dar... Te rog, Simon!
Simon!
Alo?
Aia e!
Hillerska!
Bună!
Unde e toată lumea?
Face grevă.
Ce?
De ce?
Și Wilhelm face grevă?
E totul în regulă? S-a întâmplat ceva?
Exceptând faptul că cineva ne-a aruncat o piatră prin geam,
că nu mai am voie să exist pe internet
și că mama vrea să ne mutăm,
fac mai bine ca oricând.
Sper că te simți minunat la tata,
cu care, apropo, nu am vorbit ani întregi, deși îmi doream,
de dragul tău.
Sper că vă simțiți bine împreună.
Unde sunt restul elevilor?
Fac grevă.
Poftim?
E complet inacceptabil.
Întoarceți-vă imediat la lecții!
Nu vorbesc deslușit?
Doamnă directoare, aceasta este o grevă italiană pașnică.
Vino imediat la mine în birou!
Stăm aici până ne ascultă conducerea școlii.
Nu negociem.
Elevii care nu se întorc la lecții primesc avertisment oficial
și voi sta de vorbă cu părinții lor.
Suntem dispuși să vorbim.
Exact. Singura noastră cerere este îmblânzirea regulilor.
Lucrurile stau așa...
Azi ne vizitează foștii elevi,
care și-au făcut timp să vină și să ne vorbească.
Faceți de rușine nu doar școala, ci și pe voi.
Este regretabil, dar ei au învățat aici
când nimeni nu era deranjat de sistemul cu monitori și de regim.
Sunteți sigură că ei sunt de partea dumneavoastră?
Că părinții noștri vă susțin?
Da.
Dacă nu renunță, anulați cina.
Închideți cantina și bucătăria.
Încuiați ușile de la dormitoare până își vin în fire.
Nu primim de mâncare?
Eu pot fi revoluția ta
Dacă altă cale nu există
Lasă-mă să fiu revoluția ta
Dacă altcineva nu există
Simon!
Bine ai venit!
Simon, mai ai vreo acadea?
Nu.
Îți dau 100 de coroane.
- Ce? - Îți transfer 200 de coroane.
Îți transfer 300.
A adus careva mâncare? Ce mâncăm?
Dacă știam că facem greva foamei, nu mă băgam, în pana mea!
Nici eu.
Tocmai asta vor.
Să ne îndoaie, ca să cedăm.
Nu ne vor lăsa să murim de foame.
Trebuia să ne gândim.
Bine, da.
Nu credeam că va dura atât.
Nu faci decât să te văicărești.
Nu îți place uneori să simți puțin foamea?
Ce e plăcut la senzația de foame?
E motivantă.
Poate că la început simți amețeală și greață.
Dar astea trec, iar atunci parcă...
ți se face liniște în minte.
Corpul ți se relaxează.
Sună a tulburare de alimentație.
Chiar așa!
De mi s-ar calma și mie mintea odată!
Am în cap doar pizza, burgeri, paste, dulciuri...
Trebuia să ne gândim și la divertisment. M-am plictisit de moarte.
Singurul divertisment ar fi ăsta.
Da! Mișto!
Dacă mi-o dai și tu pe a ta.
Da, sigur.
„Bună, Nils! Sper că ai o primăvară minunată.”
- Mătușă-ta ți-a scris asta? - Cine vorbea!
„Ce faci? De anul trecut iau tratament pentru ADHD.
Mă simt puțin altfel.” Frate!
- „De parcă cineva ar fi tras un șut...” - Gata, Nisse!
August, pot s-o citesc și pe a ta? Dă-mi-o și pe a ta!
- Nu o am la mine. - Sanchi! Scoate scrisoarea!
Pe bune, am lăsat-o în cameră.
- Vrăjeală! - Dă-o la citit!
- N-o am. - Ba o ai.
- Dă scrisoarea! - Nu, serios.
Ce zevzec ești! Mânca-ți-aș!
Termină dracului!
Ce naiba ai?
August, calmează-te!
De ce faci așa?
Nu te mai lua atât de în serios.
De ce te jenezi?
Că voiai să fii monitor?
Dacă e așa de cacao, de ce m-ai înjunghiat pe la spate
și mi-ai furat postul de monitor?
- Pe bune? - Da.
Nu da vina pe mine pentru eșecurile tale.
Toată lumea crede că ești prea încordat.
Înainte erai de gașcă. Ce naiba ai pățit?
Acum pe bune!
Ești tot mai plicticos pe zi ce trece.
Ia mai du-te naibii!
Mersi că te-ai întors.
Nu vreau să ne certăm.
Nici eu.
Nu înțeleg de ce iese mereu prost.
Pentru că suntem diferiți?
Avem opinii diferite.
Și asta nu e bine?
Că suntem diferiți? Că... ne completăm și că învățăm unul de la celălalt?
Înveți de la mine?
Da.
Mă simt al naibii de...
împiedicat uneori.
Nu vreau niciodată să te rănesc, Simon.
Nici eu.
Ai ceva de mâncare? Sunt lihnit.
Stai să văd.
300 de coroane.
- Simon, te rog! - 300 de coroane.
Te rog! Sunt disperat.
Sunt rupt de foame.
Nu pot să cred cât îmi oferea Henry pe o acadea.
Îți stă mintea în loc.
O mie opt sute de coroane!
- Mai licitează careva? - O mie nouă sute!
La dracu'! Două mii patru sute!
Două mii patru sute de coroane! Alte oferte?
O dată, de două ori, de trei ori.
- Adjudecat domnului roșcat. - Este!
Poftim!
Cu ce continuăm, Stella?
O băutură energizantă.
Șapte sute!
Pantalonii sau cămașa!
Unde vă duceți? Plecați?
Alo? Ce faceți?
Veniți înapoi!
Trădătorilor!
Nu! Termină!
Arată-ți scula pentru Hillerska!
Scoate puța!
Scoate-o!
Au luat-o pe arătură.
Imaginați-vă să fi văzut inspectorii asta.
Se sperie gândul.
Măcar ar înțelege.
Ce să înțeleagă?
Cum e aici uneori.
Ai spus asta la interviu?
Lasă gălăgia!
Am fost sinceră.
Ai vorbit despre inițiere?
Nu le-am spus ce facem.
Toate școlile au inițieri.
Nu te supăra, vorbești serios?
Păi...
Felice, înțeleg că ai fost deprimată rău, dar nu te răzbuna pe restul lumii.
Dacă le-ar fi spus ceva care să-i îngrijoreze,
precis ar fi luat măsuri.
Sigur e totul în regulă.
Bună dimineața!
Simon.
Bună dimineața!
Ai dormit bine?
Nu.
- Tu? - Nu.
Da.
Să deschidem o fereastră.
Bună dimineața! Ați dormit bine?
Pentru cine a terminat cu prostiile,
micul-dejun este servit.
Nu vă supărați, dar ce așteptăm?
Să afle părinții noștri că ni se refuză educația și hrana?
Sau să prindă de veste presa?
Nu cedez la șantaj, Vincent.
Nu e nevoie să afle nimeni ce s-a întâmplat aici
dacă relaxați puțin restricțiile.
Uitați, facem în felul următor...
Vă primiți telefoanele.
Este!
Dar le folosiți numai la terminarea orelor.
Și absolvirea?
Și cina cu profesorii?
Și cina?
Da.
Se acceptă.
Și concursul?
Exclus! Aici sunt neclintită.
Orice ritual de sfârșit de an și orice activitate degradantă
sunt strict interzise.
Da?
În acest caz, foame a luat sfârșit. La masă!
Măi să fie!
Hillerska!
Mă bucur că nu mi-au desenat pe față.
Da.
- Sunt rupt de spate. - Normal! Ai dormit pe o coală de hârtie.
Asta e a ta.
Mersi.
Am citit-o.
Nu-i nimic.
E trist că scrii că îți dorești să te simți bine și nimic mai mult.
Ăsta e adevărul.
- Voiam să îți zic ceva. - Gata cu scuzele!
Nu vreau să mă scuz.
Știu că am greșit
și că probabil nu mă vei ierta niciodată.
Va trebui să mă împac cu asta.
Dar să știi că sunt foarte recunoscătoare că ai fost prima mea prietenă adevărată.
La castel?
- Cu regina? - Da.
Vor fi 10.000 de tacâmuri, să nu știi cu care să mănânci?
Da, am emoții.
E prima oară când îi voi vedea părinții în calitate de iubit.
Da, înțeleg.
Nu știu ce cadou să îi iau.
Când eram cu Jasmina, i-am luat bile de baie efervescente.
Îi place să stea în cadă?
Nu știu.
De ce nu-i dai ceva personal?
Cum ar fi?
Mă înființez la castel:
„Bună! Sunt și eu un copil și ți-am desenat asta”?
Ei, nu îi desenezi. Îi scrii un cântec.
- Da, dar... - E ceva personal.
Curtea regală va fi încântată.
De când îți pasă de părerea lor?
De când mi-am dat seama ce înseamnă să fii cu unul dintre ei.
Nu știu...
O să încerc să mă conformez,
să fac ce îmi spun.
Când ai șters pozele cu noi...
Nu vreau să par prea sensibil, dar m-a durut.
Am șters niște aplicații. Nu s-a făcut gaură în cer.
Nu?
Nu, dar poate nu vrem să te ștergi pe tine.
Doar atât spunem.
Auzi?
- În legătură cu ziua ta de naștere... - Ce?
Presupun că nu vrei să vin.
Nu, nu vreau să vii.
Am vorbit cu Farima, dar ea insistă să vin.
Nici eu nu vreau să vin.
Nu te cred nicio secundă.
Toată viața ai încercat să te vâri în familia mea.
Te țineai după Erik ca un câine.
Nici el nu te lua în seamă.
- L-am iubit pe Erik. - Nu îl cunoșteai.
August, te-ar fi urât dacă ar fi știut ce mi-ai făcut.
Sunt convins, dar nu cred că tu l-ai cunoscut pe deplin.
Ba da, August!
Eram frați, la naiba!
Când o să-ți intre în cap?
Erik era tot ce nu ești tu, tot ce nu vei putea fi vreodată.
Auzi, ții minte...
inițierea aia?
De care au scris ziarele? Cu filmul porno?
Ni s-a întâmplat nouă, clasei noastre.
Iar Erik
și colegii lui au organizat-o.
Erik era acolo.
Nu e adevărat. Minți.
Ne-au dus la Palat,
ne-au dezbrăcat,
ne-au aliniat
și ne-au spus că primul care va avea erecție
va fi bătut.
Ne-au pus un film cu doi tipi.
Leșinau de râs.
Râdeau de panica noastră,
fiindcă nu înțelegeam dacă glumesc sau vorbesc serios.
Erik era acolo.
Haideți, băieți! Intrați!
Subtitrarea: Steliana Palade