Kako si?
Ma liječnici pretjeruju. Dobro sam.
Samo,
sve mi je ovo previše. Ne znam...
Ne znam.
Ne znam mogu li ja sve ovo.
Što?
Ne spavam, ne jedem...
Jednostavno ne mogu...
A ako ja ne mogu,
morat ćeš ti...
Mislim...
- Što ako nećeš moći... - Bit će dobro, mama.
Oporavit ćeš se, a ja...
Moći ću ja ovo.
Obećavam.
Stižu. Moram ići.
MLADI KRALJEVIĆI
KAKAV GLAS!
PROZIRAN SI. GANJAŠ SLAVU!
TOKSIČNA VEZA
PJESMA JE O PRIJESTOLONASLJEDNIKU?
CIJELI BJÄRSTAD KUŽI DA SIMON GANJA SLAVU
Ozbiljno?
Budi sretan što te ne tjeram u kliniku svakog tjedna.
Kad ćeš mi opet vjerovati?
Zato ti ništa nisam rekao.
Znao sam da se ne možeš nositi s time da i ja katkad mogu sjebati.
Dečki, pogledajte me.
Super.
Auguste.
Super.
- Šteta što ne slavimo Valpurginu noć. - Bar ćemo smjeti nositi kape.
Ravnateljica je rekla da to ovisi o vašem ponašanju kad dođe inspekcija.
Dečki,
ako netko još nije potpisao peticiju,
neka to sada napravi jer sutra je moramo predati.
Auguste, hoće li to išta promijeniti?
Bolje pokušati, nego sjediti i žaliti se.
Ako je svi potpišemo, inspekcija nam neće moći ništa.
Da vidim...
To sam i mislio.
Simon i Wille nisu potpisali.
Riješi to.
Ako Wille potpiše, stvar je riješena.
Idite.
Ako vas vide sa mnom, počet će i vas maltretirati.
Da, kužim.
- Vidimo se. - Bok.
MISLI DA JE BOLJI OD SVIH
POZNAJEŠ GA?
DA, OBITELJ MU JE LUDA. STARI MU JE ALKIĆ.
STVARNO? JADNI WILHELM
WILHELM I ŠVEDSKA ZASLUŽUJU VIŠE!
- Bok. - Bok.
Kako si?
Moram nešto obaviti prije nego što predam mobitel.
Razgovarao sam s mamom. Nije joj dobro.
Ne znam što da radim.
SIMON: NE POZNAJETE ME.
- Hej? - Da?
Ne slušaš me.
Ljudi komentiraju moj novi video u kojem pjevam.
Čovječe, Simone, ja sam izvan sebe zbog mame, a ti...
Ti šiziš zbog nekih komentara.
Znaš da reagiranjem samo pogoršavaš stvar.
Nemoj ništa objavljivati ni čitati. Samo ih potičeš na mržnju.
Komentiraju kao da me poznaju.
Kao da nas poznaju.
Raspravljaju o našoj vezi, a nemaju pojma ni o čemu.
- Sve pogrešno tumače. - Znam, i meni je to grozno, ali...
Tako je uvijek bilo i bit će.
I meni i svima oko mene.
Mama će ti se oporaviti.
Bit će joj bolje.
Iscrpljenost je sasvim uobičajena stvar.
U mojoj obitelji nije.
Nikad se još nije ovako slomila.
Što ako više neće moći raditi?
Što onda? Morat ću ja uskočiti.
I sve će biti još gore.
A ja želim samo tebe.
Bit ću tvoja revolucija
- Koja bruka. - Da, baš...
Evo ih.
Počnimo.
Zima je prohujala našim planinama
Snježni pokrivač topi se i nestaje
Pa...
Gdje je Wille? Bolestan je?
Nemam pojma. Nisam ga vidio.
Pa, u tom slučaju, počnimo.
Danas ćemo se usredotočiti na tebe.
Ma ne. Hvala, ali ne treba. Ako Willea nema, vidimo se idući...
Čekaj, polako.
Ima li nešto o čemu ti je teško govoriti
pred Willeom?
Pa...
Sve što mu kažem, on protumači kao napad na sebe.
Kako se ti osjećaš zbog toga?
Pa, očito je zaključio da sam zao.
I...
Ne znam...
Možda ima pravo.
Zašto to misliš?
Zašto bih se uopće trudio biti dobar kad znam da mi neće oprostiti?
Čovjek se zapravo osjeća jako dobro kad je dobar prema drugima
i prema sebi.
Katkad nije moguće dobiti oprost.
Ali moramo se nekako nositi s time.
Ako počnemo donositi drukčije odluke
i ponašati se nesebičnije,
barem ćemo si moći sami oprostiti.
127 000 PRATITELJA
VOLE GA SAMO JER JE WILHELMOV DEČKO
SJEBAT ĆE MONARHIJU!
TREBA MU DOĆI NA VRATA
IZDAJNIK RADNIČKE KLASE
OVO MU JE ADRESA
PEDERČINO RUŽNA!
NEKA SE PAZI
HAHA GROZAN JE
Bok. Napravila sam ti najdraže jelo,
pabellón.
Hoćemo sjesti i malo porazgovarati?
Nisam gladan.
Ne razumijem. Ima pet različitih opcija.
- Pročitaj zadatak i shvatit ćeš. - Da pogađamo?
- Ja sam ga riješio. - Aha.
Nisi došao k Borisu.
A jebote! Nisam.
- Jesi me cinkao Farimi? - Nisam.
Nisam se čuo s njom,
a bome ni s drugima od...
Od onoga s kraljicom.
Kako je ona?
- Je li dobro? - Super je.
Uglavnom,
došao sam te zamoliti da potpišeš peticiju.
- Sutra dolazi inspekcija. - Zašto toliko želiš sve zataškati?
Sudjelovao si?
Ma naravno da jesi. Da nema tebe, u školi ne bi bilo problema.
Nisam to rekao.
Nemaš ti pojma o...
Čekaj malo. Kako to misliš „zataškati”?
- Pa to su laži. Sve su izmislili. - Onda nema razloga za brigu.
Da, ali ljudi moraju znati
da takve glasine i laži mogu biti jako štetne.
Vi to meni prijetite?
Ne, samo ti želim pomoći.
Ako ti to nije jasno, jebiga!
Dobro.
Ja sam prijestolonasljednik. Ne smijem ništa potpisivati.
- Ne smijem zauzeti nikakav stav. - Ali već si ga zauzeo.
Simone.
Što je?
Što je bilo?
Bila sam...
Bila sam zbunjena
zbog svega što se događa.
Želim da znaš da ti vjerujem.
Bila sam zabrinuta zbog svega što se događa u školi
i zbog toga kako to utječe na tebe i Saru.
A...
Ne mogu vas nikako zaštititi.
Ma više nije važno.
Više ne želim biti ondje.
Ne želim biti u Bjärstadu. Ne želim biti nigdje.
Svi me mrze, a oni koji me ne mrze,
vole me samo jer sam Willeov dečko.
Sve što napravim pođe po zlu.
Ne. Oprosti mi, zlato. Oprosti.
Zlato moje.
Sve će biti u redu.
Ne.
ŠKOLA JE VAŠA
PREUZMITE ODGOVORNOST ZA SVOJE NASLIJEĐE
Kao što znate, danas je važan dan.
Dolazi nam prosvjetna inspekcija.
Ne, prestanite. Danas nema toga. Stvar je ozbiljna.
O ovoj istrazi ovisi budućnost cijele škole.
Felice, sveži kosu.
Prisustvovat će nastavi i nadzirati sve što radimo.
Ako su vas odabrali za razgovor,
u predviđeno vrijeme dođite pred ured ravnateljice.
Ravnateljica vam poručuje da budete pristojni,
pa će neke mjere možda biti ukinute.
Ajme, možda nam vrate mobitele!
Ljudi, dajte sve od sebe.
Jesi nervozna?
Pa, malo jesam.
Dolazi mi tata jer mama ne dopušta da me ispituju bez roditelja.
Ma daj, draga. Bit ćeš odlična.
U ovoj čaši nalazi se pet pikula,
tri crvene i dvije zelene.
Hej.
Razgovarao sam s mamom. Više nisam u kazni.
Dobar dan, dobro došli. Zdravo.
Evo ih! Stižu!
Stižu.
Pođite za mnom.
Ovo je knjižnica.
A ovo je učionica glazbenog.
A Njegova Visost i Simon članovi su našeg sjajnog školskog zbora.
- Dobar dan. - Zdravo.
Vi nastavite vježbati, a mi idemo u dvoranu.
Ne razumijem.
- Kako će ovo pomoći da donesu odluku? - Svi će lagati.
Da mi je bar trenutak s tobom bez prekida.
Pa, nešto ćemo srediti.
- Da? - Aha.
Običaji stare, lete godine Tu ponosno stoje...
Kako je u školi?
Vincente, što planiraš za ljeto?
Idem u L. A.
Fora.
Dosta glume.
Ravnateljica nam sad mora dati da slavimo Valpurginu noć.
Pa idući je dan praznik da bismo mogli slaviti. Svi to znaju.
Da, 1. svibnja slobodan je dan s razlogom.
- Budale. - Ovo je preglupo.
Idući dan nije praznik kako biste mogli slaviti.
Molim?
- Idući je dan Prvi maj. - Da, i?
Praznik rada?
Aha. I, što onda? Kako se to slavi?
Ne slavi se.
Prosvjeduje se.
Dobro.
- Vi to nikad niste morali. - Nismo.
Samo ti to ovdje radiš.
I, što planiraš?
Mahat ćeš crvenom zastavom, skandirati i marširati, ha?
Što kraljevska obitelj kaže na to?
Barem svi imamo slobodan dan.
Tata?
- Kako je tebi bilo u ovoj školi? - Ovdje sam proveo najbolje godine života.
Nikad se nisi osjećao drukčije?
Jesam.
Na početku sam furao neki svoj stil.
Nosio sam ludu odjeću, imao dugu, razbarušenu kosu.
Da si me vidjela!
Ali ovdje se to nije smjelo.
Morao sam se stopiti s masom.
Bio sam jedini crni učenik i naravno da sam se isticao.
Tad se govorilo „crnčuga” kao da je to posve normalno.
Pa...
Nisi progovorio o tome i požalio se profesorima?
Nisam.
Ma kakvi.
Što bih rekao?
I oni su bili isti.
Rano sam naučio kako biti deset puta bolji od drugih.
Tako mi ne mogu ništa.
Tako se pobjeđuje. Držiš se pravila i ne...
Hvala.
- Felice Ehrencrona? - Da.
Dobro došla.
- Felicein tata. - Zdravo.
Mogu sama.
Da te čekam?
Drago mi je što si došla. Ovaj je razgovor potpuno povjerljiv.
Možeš biti posve iskrena. U izvješću nećemo navesti tvoje ime.
Je li to u redu?
Krenimo od jeseni i početka školske godine.
Kako ti bilo? I kako je bilo drugima?
- Hvala. - Hvala puno.
Oprostite. Imamo nešto za vas.
Ovo je učenička peticija.
Potpisali smo je da dokažemo koliko volimo ovu školu.
Smatramo da su kritike u medijima nepravedne i pretjerane.
- Hvala. - Puno hvala.
Lijepa inicijativa.
- Hvala. - I, kako je prošlo?
Vidjet ćemo kad odluče.
Ravnateljice?
Hoćemo li smjeti slaviti Valpurginu noć?
Joj, što ćemo s tim?
PRIHODI, KLASA I POLITIKA
Zašto nisu naoštrene?
Nego, Felice...
Što su rekli? Jesu te ispitivali o inicijaciji?
Da. Naravno da jesu.
I što si rekla?
Pa, nastojala sam odgovarati što kraće.
Nisi im rekla da se provode? Ne bi oni to razumjeli.
Pa, nisam.
Dobro.
Dobro. Super.
- Slavit ćemo Valpurginu noć! - Ljudi, slavimo!
- Tko je to rekao? - Ravnateljica!
- Ma šališ se! - Ozbiljno?
Neće biti alkohola, ali bit će zakon! Idemo!
Ajme! To!
Valpurgina noć!
- Molim? - To!
- Slavimo Valpurginu noć! - Slavimo!
Baš ti dobro ide. Mislim da si spremna za drugi korak.
Što radiš?
Kad je riječ o vožnji, ovo je najvažnija vještina.
Pjevanje dok voziš.
Spremna?
Promijenit ću se Znaj da neću zauvijek isti ostat
Ma hajde.
Vrati mi se Želim trenutke kojih ću se sjećat
Stvar je jednostavna
Promijenit ću se Znaj da neću zauvijek isti ostat
Kružni su tokovi zeznuti.
- Zdravo. - Bok.
August.
August Horn od Årnäsa.
Sarin prijatelj.
Ja sam Micke od Erikssona.
Sarin tata.
Drago mi je.
Također.
Drag ti je tata.
U dobroj je fazi.
Ali ne traje to dugo.
Takav je bio i moj.
Ali bilo bi mi draže da ima loše faze, nego da ga uopće nema.
Zašto si došao?
Pa...
Bio sam jako ljut na tebe jer si me prijavila policiji.
Znam, zaslužio sam to.
Zaslužio sam. Kriv sam.
Ja sam tebe prvi iznevjerio. Sada to znam.
Ali ne želim
da si uništiš život jer si...
Samo s tobom mogu razgovarati.
Od svih jedino me ti razumiješ.
I nedostaješ mi.
Jako mi nedostaješ. Sve me boli.
Imali smo super vezu. Zbog tebe sam bio bolja osoba...
Auguste!
Molim te.
Bar se vrati u školu.
Ne želim biti razlog zbog kojeg se ne vraćaš.
Bok, Auguste.
- Uzbuđena sam! - Valpurgina noć bit će zakon!
Dobro je.
Da.
Ne. Čekaj malo.
Onda vi to napravite jer nama baš i ne ide.
Ne!
Ne! Oslijepit ćeš me!
PRIPREME ZA VALPURGINU NOĆ!
Osoba koju ste nazvali trenutačno nije dostupna.
Bok, mama. Opet ja. Nazovi me.
Onaj dečko, August...
Što je htio?
Ma...
Htio je da se vratim u školu.
- Rekla sam da ništa od toga. - Zašto?
Sve je pošlo po zlu.
Zabrljala sam.
Pa...
ja sam u tome stručnjak.
Tjeskoba koju to izaziva...
Najgori osjećaj na svijetu.
Osjećao sam veliku krivnju i sram jer sam iznevjerio tebe i Simona.
Kad smo se Linda i ja razveli, odustao sam od svega.
Ali ja i Simon nismo te htjeli viđati.
Ja te nisam htjela viđati.
Naravno da nisi, ali ja sam se trebao boriti za vas,
a ne sažalijevati se i bježati od svega.
Zapeo sam u začaranom krugu.
Bez lijekova za ADHD bilo mi je grozno i ništa nije djelovalo.
Kad bih uzeo lijekove, osjećao bih se normalno
i mogao otići s prijateljima na piće.
Odjednom bih popio 30 piva i cijeli se vikend ne bih vratio kući.
Nisam vas htio razočarati.
Onda bi sve krenulo ispočetka.
Hoće li se to i meni dogoditi?
Neće.
Možda si naslijedila neke moje dijagnoze,
ali ti nisi ja.
Hoću ti reći
da ta krivnja i sram...
Ti i ja osjećamo ih češće nego drugi.
Ali ne daj da ti upravljaju životom.
Razumiješ li?
Zima je prohujala našim planinama
Snježni pokrivač topi se i nestaje
Nebo se smiješi u vedroj, proljetnoj noći
Sunce šumama i jezerima život daruje
Ljeto će brzo jahati purpurnim valovima
Što poput zlata sjaje i pod nebom se plave
Livade nas pozdravljaju suncem okupane
A potoci na izvoru veselo žubore
Draga djeco, više od 20 godina u Hillerski se slavi Valpurgina noć.
Želimo dobrodošlicu proljeću,
a posebno se obraćamo našim maturantima.
Sada s ponosom možete staviti svoje maturantske kape.
Vjetar struji, šapuće i bruji
Bezbrižno ko zaljubljeni par
Rijeke žubore, al' se ne umore
Dok s valovima se ne susretnu
Srce lupa, obuzima me tuga
Glasno odjekuju zvukovi roga
Duše se sjetno poigravaju
Dok se u planinama skrivaju
Razmišljaj ovako.
Ako možeš ovo, možeš sve.
Nazovi me kad god želiš i doći ću po tebe.
Ajme, Simone, ovo je bilo grozno.
Nisam se nadao da je tako grozno pjevati pred svima.
- Nisi, ha? - Nisam.
Kako ti to možeš?
Pa ti držiš govore pred cijelom školom i nacijom.
Da, ali...
Ti u ovome stvarno uživaš.
Stojiš ondje sav uživljen, otvoren i ranjiv.
Da, ali...
Sad nije bilo tako.
Sad se teže opustim dok pjevam.
I više mi to nije toliko zabavno.
Kad ti stiže bus?
U 21.10.
Nego,
svi su ovdje.
Bok, dobili ste Mickea. Ne mogu se javiti. Ostavite...
Sara? Hej!
- Zdravo. - Drago mi je što te vidim.
- I meni. - Nedostajala si mi.
- Kako se usudila pojaviti? - Da, baš. Idemo odavde ako želiš.
Idemo odavde.
Na našoj livadi borovnice cvatu
O, kakve li radosti
Ako želiš, ondje me čekaj
Među ljiljanima i pakujcima
Među ružama i kaduljama
Među slatkim metvicama
O, kakve li radosti
Ljupko nas cvijeće na ples zove
O, kakve li radosti
Ako želiš, vijencem ću te okruniti
Među ljiljanima i pakujcima
Među ružama i kaduljama
Među slatkim metvicama
O, kakve li radosti
Volim te.
I ja tebe.
Sranje...
Žao mi je...
Zaspao sam.
- Mobitel mi je bio utišan. - Pio si?
Molim? Ne, nisam...
Zaspao sam. Bio sam iscrpljen.
- Nego, kako je prošlo? - Grozno.
Preživjela sam.
Vraćam se u ponedjeljak.
Pa, super.
Sad mi se spava, pa...
Aha, dobro.
Kako ti je bilo vidjeti Saru?
Iskreno, ne znam.
Ne osjećam ništa.
Ipak ga je ona prijavila.
Da.
Ali kako dvije osobe mogu imati isto djetinjstvo
i iste gene, a biti toliko različite?
I potpuno različito doživljavati stvari?
Ne znam.
Hoćeš li joj ikad oprostiti?
Bi li joj ti oprostio?
Meni to Erik nikad ne bi napravio.
Uvijek me štitio i brinuo se za mene.
Da.
A ja sam uvijek bio uz nju
i sve činio za nju.
Ako mi ona takvo što može napraviti...
onda može svatko.
Tako da...
Kako da ikome vjerujem?
Vjeruj meni.
RASISTI NISU DOBRODOŠLI
VIŠE STANOVA ZA NAJAM RADNA MJESTA ZA SVE
Čujte i počujte! Bjärstad je za sve!
To, bravo.
Pokažite solidarnost, ljudi.
Podržite klub Bjärstad BK, koji zabija gol za golom.
Možete osvojiti super nagrade. Dobro došli, kupite listić.
Samo 20 kruna. Podržite najdraži klub, Bjärstad BK.
JEDNAKOST
Simme, izgledaš kao da prodaješ nešto drugo.
Ha-ha. Jako smiješno.
- Bok. - Bok.
Može dva listića?
Može. To je 40 kruna.
Izvoli. Odaberi.
Hvala.
Samo da znaš,
ti si pravi idol u našoj kući.
Ti i prijestolonasljednik jako ste hrabri.
- Da. - Hvala. Baš lijepo od vas.
Hoćeš li se fotkati s nama?
Može.
- Ako želiš. - Ma može.
- Puno bi nam značilo. - Naravno.
- Hoćete da vas ja fotkam? - Može, super.
Recite „ptičica”!
Evo.
Hvala.
- Bok. - Čuvajte se.
Hvala. Bok.
OZNAČENI STE U OBJAVI
SAMO LJUBAV – PRVI MAJ U BJÄRSTADU
Rosh...
- Gle. - Ajme, preslatko!
Bio je presladak.
I prodao si dva listića. Krenulo ti je.
- Bum. - Samo tako nastavi. Prodaj još.
ŽELITE LI PODIJELITI FOTOGRAFIJU?
FOTOGRAFIJA JE PODIJELJENA
Hoće nam sad dati mobitele?
- Još neće. - Ma hoće. Vrijeme je za mobitele!
Dečki, smirite se. Jedan po jedan.
- Hvala, nadstojniče. - Hvala.
Imat ću 20 000 propuštenih poziva.
Hajde, Henry.
SEDAM POZIVA OD FARIME
Jesi vidio ovo?
Pratiš Simona?
Da. Treba mi malo smijeha u životu.
- Što je? - Znao sam da je socijaldemokrat.
Ali nisam znao da je aktivno sudjeluje
u borbi.
U boj! Naprijed, drugovi!
Jednake plaće za dečke i cure!
Besplatne kobasice od soje za djecu!
DOLJE BOGATUNI
- Bok, Farima. - Bok.
Zar nisi razgovarao sa Simonom?
Pokušao sam. Možda nisam bio jasan.
Slika koju je objavio već je na naslovnicama.
Moraš biti odgovorniji s obzirom na majčino zdravlje.
Razgovaraj s njim.
- Ili ćemo morati mi. - Nazvat ću ga.
- Hej. - Bok.
- Što ima? - Pa...
Vidio sam fotku koju si objavio.
Preslatko, ha?
Pa mi imamo male obožavatelje u Bjärstadu.
Stvarno bismo mogli nešto promijeniti.
Da. Ali, Simone...
Zbilja moraš shvatiti da ne smiješ ništa objavljivati.
Halo?
Simone?
Simone, čuješ me?
Prijevod titlova: Martina Grujić