Як ти?
Лікарі перебільшують. Зі мною все добре.
Просто...
Ні, це було занадто. Я не знаю, я...
Я не знаю.
Не знаю, чи впораюся з усім цим.
Упораєшся із чим?
Я не можу спати. Я не можу їсти і я...
Я просто не можу...
Якщо...
Якщо я не впораюся із цим, то...
То тобі доведеться...
Ой...
А якщо ти не зможеш...
Зі мною все буде добре.
Ти одужаєш. Це...
І я впораюся з усім.
Я тобі обіцяю.
До мене вже йдуть. Мушу бігти.
МОЛОДІ МОНАРХИ
ТВІЙ ГОЛОС — ЦЕ ЩОСЬ!!
ХАХАХА, ЯК ОЧЕВИДНО. ХОЧЕ СЛАВИ!
ТОКСИЧНІ СТОСУНКИ
СТРИВАЙТЕ, ЦЯ ПІСНЯ ПРО ПРИНЦА?
УСІ В Б'ЄРСТЕДІ ЗНАЮТЬ, ЩО СІМОН ЖЕНЕТЬСЯ ЗА СЛАВОЮ
Серйозно?
Радій, що я не змушую тебе ходити щотижня до клініки.
Ти можеш мені довіряти?
Чому, гадаєш, я тобі не сказав?
Ти б і сама не витримала.
Того, що я теж можу облажатися.
Хлопці, погляньте сюди.
Так, чудово.
Авґусте.
Дуже гарно.
Шкода, не можемо святкувати Вальпургієву ніч.
Принаймні буде церемонія з картузами, так?
Це залежить від вашої поведінки під час завтрашнього візиту шкільної інспекції.
Так, хлопці.
Якщо хтось ще не підписав петиції,
зробіть це зараз, бо ми маємо передати її завтра.
Авґусте, хіба це щось змінить?
Краще, ніж сидіти й скиглити.
Якщо всі підпишуть, шкільна інспекція нічого не зможе сказати.
Дай-но гляну...
Як я і думав.
Сімон і Вілле не підписали.
Займися цим.
Підпис принца вирішальний.
Вам краще піти.
Вас теж можуть почати переслідувати, якщо побачать зі мною.
Добре, зрозуміла.
- Побачимося. - Бувай.
ВІН ЗАВЖДИ ВВАЖАВ СЕБЕ КРАЩИМ ЗА ВСІХ
ТИ ЙОГО ЗНАЄШ?
ТАК, ТАМ УСЯ СІМЕЙКА БЕЗ ДАХУ, ТАТО — АЛКАШ
СЕРЙОЗНО? БІДНИЙ КРОНПРИНЦ
ВІЛЬГЕЛЬМ ЗАСЛУГОВУЄ НА КРАЩЕ, ЯК І ШВЕЦІЯ!
- Привіт. - Привіт.
Як справи?
Я маю дещо зробити, перш ніж здам телефон.
Я розмовляв із мамою, вона погано почувається.
Я не знаю, що мені робити.
ВИ МЕНЕ НЕ ЗНАЄТЕ
- Чуєш? - Що?
Ти не слухаєш.
Люди коментують мою останню публікацію, де я співаю.
Щоб тебе, Сімоне.
У мене тут зрив через маму, а ти...
Тебе турбують лише коментарі.
Я ж казав. Твоя реакція лише погіршує все.
Не публікуй і не читай нічого.
Інакше знайдеш лише ненависть інших.
Вони пишуть так, ніби знають мене.
Ніби знають нас.
Вони обговорюють наші стосунки, але й гадки не мають про них.
- Вони все неправильно витлумачують. - Так, і це дуже неприємно, але...
Але так завжди було й буде для мене й людей довкола мене.
Щодо мами: усе налагодиться.
Вона одужає.
Вигорання —
це звичайна річ.
Ні, не в моїй сім'ї.
У неї ніколи не було такого зриву.
А якщо не зможе працювати?
А якщо? Тоді мені доведеться замінити її.
Тоді все погіршиться.
Я хочу лише бути з тобою.
Я можу стати твоєю революцією
- Який сором. - Так, це...
Вони йдуть.
Почнімо.
Зима вийшла з наших гір
Цвіт шипшини тане й умирає
Що ж...
І де ж Вілл?
Він захворів?
Я не знаю. Я його не бачив.
У такому випадку, гадаю, слід починати.
На цю годину ми зосередимося на тобі.
Ні, це... Дякую, але ні. Якщо Вілла немає, ми можемо...
Ану постривай.
Ось що я думаю. Хіба немає чогось,
про що тобі важко говорити,
у присутності Вілла?
Ну...
Я не можу й слова сказати йому,
щоби він не сприйняв це як напад.
І як ти через це почуваєшся?
Мабуть, він вирішив, що я зловісний.
Я...
Я не знаю, це...
Можливо, це правда.
Чому ти так кажеш?
Я не бачу сенсу навіть намагатися бути люб'язним,
коли знаю, що мені не пробачать.
Насправді дуже приємно бути люб'язним до інших
і до себе.
Іноді пробачити неможливо.
Та треба зуміти рухатися далі.
І якщо ми почнемо змінювати свої рішення,
діяти більш самовіддано,
ми принаймні зможемо пробачити собі.
127 ТИСЯЧ ПІДПИСНИКІВ?
ВІН ПОДОБАЄТЬСЯ ІНШИМ ЛИШЕ ЧЕРЕЗ КРОНПРИНЦА
ГОДІ ПСУВАТИ МОНАРХІЮ!
КОМУСЬ СЛІД НАВІДАТИСЯ ДО НЬОГО
ЗРАДНИК КЛАСУ
ОСЬ ЙОГО АДРЕСА
ТИ ОГИДНИЙ
ГИДКИЙ ПЕДИК!
ХАЙ ОЗИРАЄТЬСЯ
ХАХАХА, ЛОШАРА
Привіт.
Я приготувала твій улюблений. Пабейон.
Я хотіла сісти й поговорити.
Я не голодний.
Я не розумію. Є п'ять варіантів.
- Прочитай питання й зрозумієш. - Може, просто навмання?
- Я зробив так тут. - Так.
Тебе не було в Боріса.
От чорт. Точно!
- Ти вже здав мене Фарімі? - Ні.
Я не спілкувався з нею
чи з кимось іншим, якщо на те пішло, відколи...
Ну від ситуації з королевою.
Як вона?
- Усе добре? - Чудово.
Що ж,
я прийшов попросити тебе підписати петицію.
До візиту шкільної інспекції.
Чому ти так хочеш зам'яти це?
Ти причетний до цього?
Авжеж, ти причетний до цього.
Без тебе в цій школі не було би проблем.
Я цього не казав.
Ти й гадки не маєш про...
Стривай. Що значить «зам'яти»?
- Це все брехня. Це вигадка. - Тоді й нічого хвилюватися.
Так, але ти, як ніхто інший, маєш знати,
що чутки й маячня можуть багато чого зіпсувати.
Це що, погроза?
Ні, я хочу тобі допомогти.
Якщо ти цього не розумієш, то до біса!
Добре.
Ви маєте знати, що я як кронпринц не можу підписати.
Мені заборонено займати чийсь бік.
Добре, але ти вже це зробив.
Сімоне.
Що сталося?
Я...
Я була така збентежена
щодо всього, що коїться.
І ти повинен знати, що я тобі довіряю.
Я просто хвилювалася через те, що відбувається в школі.
Про те, як це впливає на вас із Сарою.
І,
схоже, мені вас не захистити.
Це вже не має значення.
Я і так не хочу вже там бути.
Я не хочу бути в Б'єрстеді! Я ніде не хочу бути.
Усі мене ненавидять, а ті, хто не ненавидять,
люблять лише за те, що я з Віллом.
У мене все йде шкереберть.
О ні. Мені прикро, синочку. Мені так прикро.
Серденько моє.
Усе буде добре. Усе буде гаразд.
Ні.
ВИ ВЛАСНИКИ ШКОЛИ НЕСІТЬ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ ЗА СВОЮ СПАДЩИНУ
Сьогодні, як ви знаєте, дуже важливий день.
Нас відвідає шкільна інспекція.
Ні, припиніть. Не сьогодні. Це серйозно.
Майбутнє школи залежить від цього розслідування.
Феліс, волосся.
Вони будуть відвідувати уроки й перевіряти все, що ми робимо.
Якщо з вами захочуть поспілкуватися,
зачекайте біля кабінету директорки в призначений час.
Директорка повідомляє, що якщо ви будете чемні,
деякі обмеження, можливо, вона зніме.
Боже, може, ми повернемо наші телефони!
Будь ласка, постарайтеся всі.
Хвилюєшся?
Так, трохи.
Тато прийде. Мама каже, що мене не можна «допитувати» без батьків.
Усе добре, подружко. Ти впораєшся.
У цій склянці п'ять кульок,
три червоні й дві зелені.
Чуєш?
Я говорив із мамою.
Я вже не покараний.
Добрий день, вітаю.
Вони йдуть!
Вони йдуть.
Ходімо за мною.
Це наша бібліотека.
А це наша музична кімната.
І кронпринц, і Сімон —
члени нашого виняткового шкільного хору.
- Добрий день. - Вітаю.
Продовжуйте репетирувати, а ми підемо до спортзалу.
Я не розумію. Вони взагалі приймуть так рішення?
Ніхто не буде чесним.
Хотів би я побути з тобою хоча б хвилинку, щоби нас не переривали.
Доведеться втілити це.
- Думаєш? - Так.
Старі традиції, минулі роки Гіллерска буде...
Як навчання?
Які в тебе плани на літо, Вінсенте?
Я їду в Лос-Анджелес.
Круто.
Годі вже цієї вистави.
Директорка має дозволити нам святкувати Вальпургієву ніч.
Уся суть у святкуванні Вальпургієвої ночі й вихідному опісля.
Усім відомо, що перше травня — не дарма святковий день.
- Вони ідіоти. - Це така дурня.
Ви розумієте, що свято не для того, аби розважатися за день до нього?
Що?
- Це перший день травня. - І що з того?
День праці?
Гаразд, і який має бути стиль? Як треба святкувати?
Немає святкування.
Є демонстрація.
Добре.
- Мабуть, не бували на них. - Ні, Сімоне.
Гадаю, ти єдиний, хто так робить.
Розкажи-но, який план? Ти збираєшся махати червоним прапором,
співати й ходити в шерензі, так?
Що про це думає королівська родина?
Принаймні приємно мати вихідний.
- Тату? - Га?
Як тобі навчання тут?
Це були, мабуть, найвеселіші роки мого життя.
Хіба ти ніколи не почувався не таким, як усі?
Почувався.
Спочатку я намагався мати власний стиль.
Якийсь крутий одяг, величезну шевелюру.
Ти б мене бачила.
Але тут таке не проходить.
Скоро я став таким, як усі.
Я був єдиним темношкірим учнем тут тоді, тож, авжеж, я виділявся.
Люди використовували слово на «Н», наче це було нормально.
Що ж...
Ти ніколи не скаржився на це чи не казав учителям?
Ні.
Що я міг сказати?
Вони були не кращі.
Я із самого початку
навчився бути в десять разів кращим за інших.
Їм було нічого сказати.
Ось як треба перемагати. Грати за правилами й не...
Дякую.
- Феліс Еренкрона? - Так.
Вітаю.
- Батько Феліс. - Мої вітання.
Я сама впораюся.
Тоді я зачекаю тут?
Я рада, що ви тут.
Це цілком конфіденційна розмова.
Ім'я не згадуватиметься у звіті, можете бути цілком відвертою.
Ви не проти?
Ага.
Почнімо з того, як ви почали навчатися тут минулої осені.
Як це було для вас і для інших учнів?
- Дякую. - Щиро дякую.
Перепрошую. Ми хочемо дати вам оце.
Це петиція від учнів.
Ми підписали її, щоби показати, що ми любимо нашу школу.
Ми вважаємо, що критика ЗМІ була абсолютно несправедливою і перебільшеною.
- Дякую. - Щиро дякую вам.
- Яка гарна ініціатива. - Дякую.
Ну як усе пройшло?
Побачимо, коли вирішать.
Директорко?
Нам дозволять святкувати Вальпургієву ніч?
Що ж нам робити із цим?
ПРИБУТОК, КЛАСОВІ Й ПАРТІЙНІ СИМПАТІЇ
Чому жоден не заточений?
Агов, Феліс, до речі,
що вони сказали? Вони питали про посвяту?
Так. Так, ну звісно ж.
А ти що сказала?
Ну я намагалася казати якомога менше.
Не сказала ж, що тут є посвяти? Вони б не зрозуміли.
Ну ні.
Добре.
Добре. Чудово.
Вальпургієва ніч буде! Агов, Вальпургієва ніч буде!
- Хто сказав? - Директорка.
- Ти серйозно? - Це точно жарт!
Без алкоголю, але буде круто! Можна вже радіти!
Овва. Ура!
Вальпургієва ніч!
- Що? - Ура!
- Вальпургієва ніч буде! - Ура!
Усе йде так добре, що думаю, ти готова до другого кроку.
Що ти робиш?
Це найважливіша навичка водіння.
Спів за кермом.
Ти готова?
Бо я можу змінитися Я вже не той, не назавжди
Ну ж бо.
Я хочу повернути тебе Я хочу в ті часи
Що в мене в пам'яті
Усе так просто
Я можу змінитися, я вже не той
Не назавжди
Кругові перехрестя складні.
Вітаю.
Авґуст.
Авґуст Хорн аф Арнес.
Я друг Сари.
Мікке. Мікке аф Ерікссон.
Батько Сари.
Радий знайомству.
Що ж, я піду.
Гарний у тебе тато.
У нього зараз біла смуга. Зазвичай це ненадовго.
У мого таке ж.
Але краще мати тата із чорними смугами, ніж зовсім не мати батька.
Чому ти прийшов?
Ну
я розізлився на тебе за те,
що ти звернулася до поліції.
І я все розумію. Я заслужив на це.
Я заслужив. Я винен.
Це я перший тебе підвів.
Тепер я це розумію,
та я не хочу
руйнувати твоє життя, бо ти...
Ти єдина, з ким я міг поговорити.
Ти єдина, хто мене розуміла,
і мені тебе бракує.
Мені так тебе бракує, що аж боляче.
Ми мали щось таке хороше.
Завдяки тобі я відчував, що можу бути кращим...
Авґусте!
Будь ласка.
Хоча би повернися до школи.
Я не хочу бути причиною того, що ти не повертаєшся.
Бувай, Авґусте.
- Я в захваті! - Вальпургієва ніч буде крутою!
Це добре.
Так.
Ні. Стривай.
Ми дозволимо тобі це зробити, бо нічого не вийшло.
Ні!
Ні! Я зараз осліпну!
ГІЛЛЕРСКА.РІКСІНТЕРНАТ ГОТУЄМОСЯ ДО ВАЛЬПУРГІЄВОЇ НОЧІ!
Абонент, якому ви телефонуєте, наразі недоступний.
Привіт, мамо. Це знову я.
Набери мене.
Той хлопець, Авґуст...
Чого він хотів?
Він хотів,
щоби я повернулася до школи.
- Справді? - Сказала, що це неможливо.
Чому ж?
Усе пішло шкереберть.
Я налажала.
Ну
я експерт у лажанні.
Тривожність, що слідує цьому...
Це найгірше відчуття у світі.
Я носив у собі багато провини й сорому за те, що підвів тебе й Сімона.
Тож коли ми з Ліндою нарешті розлучилися,
я просто здався.
Але це ми із Сімоном не хотіли тебе бачити.
Чи я не хотіла тебе бачити.
Звісно, ти не хотіла, але я мав боротися за тебе.
Натомість мені стало шкода себе, і я захотів утекти.
Я ніби застряг у петлі.
Не приймаючи ліків проти СДУГ, я почувався нікчемою, та нічого не допомагало.
Коли я приймав їх, я думав, що я такий, як усі,
і можу піти випити з друзями.
Аж раптом я допивав уже тридцятий кухоль пива й не був удома цілі вихідні.
І я не витримував твого розчарування.
Тож усе почалося спочатку.
Думаєш, зі мною буде так само?
Ні.
Можливо, ти успадкувала мій діагноз, Саро,
але ти — не я.
Я хочу сказати,
що ту провину й той сором...
Думаю, ми з тобою відчуваємо ці емоції більше, ніж інші,
та не давай цим емоціям керувати твоїм життям.
Розумієш мене?
Ага.
Зима вийшла з наших гір
Цвіт шипшини тане й умирає
Весняне світло посміхається У наших блискучих фонтанах
Сонце цілує моря в липні теплому
Моря сяятимуть червоним І теплим сонячним світлом
Сяючи, наче золото й лазурна блакить
Луги вітають нас так красиво
І ріки лугові сповнені блиску
Люба молодь,
понад 120 років ми святкуємо Вальпургієву ніч у Гіллерскій.
Разом ми зустрічаємо весну
й приділяємо особливу увагу майбутнім випускникам.
Тепер ви можете з гордістю носити випускні картузи.
Вітри не слухаються, але шепочуть і грають
Так, неначе безтурботна закохана пара
Річки течуть, і не думають спинятися
Аж до моря, якого сягають із висот
Бийся моє серце, жалій і слухай
Як затихають звуки валторни
Духи гратимуть у печалі й ні
Вони чекають у глибині каньйону
Думай ось як.
Якщо ти зможеш це, то зможеш будь-що.
Телефонуй, коли захочеш, і я приїду по тебе.
Чорт, Сімоне, це було жахливо.
Я не знав, що буде так жахливо співати перед усіма.
- Ти не співав, так? - Ні.
Як ти це робиш?
Що? Ти ж виголошуєш промови перед школою
чи перед усією нацією.
Так, але
схоже, тобі це справді подобається.
Ти просто стоїш і відчуваєш щось, ти відкритий і вразливий.
Так, але не цього разу.
Тепер складніше розслабитися, коли я співаю.
Тепер мені вже не так приємно це робити.
Коли в тебе автобус?
Десять по дев'ятій.
Я тут подумав...
Усі зараз тут.
Це Мікке. Я не можу зараз говорити, але залиште...
Саро? Привіт!
Привіт.
Я рада тебе бачити.
І я вас.
Тебе бракувало.
Як вона може показуватися тут?
Ні, я знаю.
Просто ходімо.
У нас на лузі сині ягоди ростуть
Ой, яка ж це насолода
І якщо я тобі потрібен, тоді ми йдемо
Тут лілії і орлики
Троянди й благословенна шавлія
І прекрасна м'ята
І радість серця
Гарні квіти можуть запросити нас на танець
Ой, яка ж це насолода
Тоді я подарую тобі вінок романтики
Тут лілії і орлики
Троянди й благословенна шавлія
І прекрасна м'ята
І радість серця
Я кохаю тебе.
А я кохаю тебе.
От чорт...
Вибач, я
заснув. Клятий телефон був без звуку.
Ти щось пив?
Що? Ні, я...
Я просто заснув. Я був виснажений.
Але як... Як усе пройшло?
Галімо.
Але я вижила.
У понеділок повертаюся.
Це чудово.
Але зараз я хочу спати, тож...
Так, звичайно.
Як почуваєшся, побачивши Сару?
Якщо чесно, я не знаю.
Просто почуваюся порожнім.
Та вона заявила на нього.
Так.
Але як можна мати однакове дитинство,
однакові гени й бути такими різними?
І мати зовсім інший погляд на світ?
Не знаю.
Ти зможеш пробачити їй?
А ти зміг би?
Ерік ніколи б не вчинив так зі мною.
Він захищав і піклувався про мене.
Так.
Таке відчуття,
що я завжди був поруч
і робив для неї все.
Якщо вона може зробити щось подібне...
то будь-хто може.
То як...
Як я можу комусь довіряти?
Можеш довіряти мені.
Почуйте наш рев, Б'єрстед для всіх!
БІЛЬШЕ КВАРТИР
УСІМ РОБОЧІ МІСЦЯ
Почуйте наш рев, Б'єрстед для всіх!
Так, клас.
Проявіть солідарність, люди.
Підтримуйте свій улюблений клуб «Б'єрстад БК», який забиває гол за голом.
Тут чудові призи. Вітаємо, придбайте лотерейний білет.
Це копійки, усього 20 крон. Підтримайте ваш «Б'єрстад БК».
РІВНІСТЬ
Агов, Сімме, ти ніби щось незаконна продаєш.
Ха-ха. Як смішно.
- Вітаю. - Вітаю.
Нам два білетики, будь ласка.
Так, з вас 40 крон.
Ось, на ваш вибір.
Дякую.
Мушу сказати,
ви кумир у нашому домі.
Те, що ви робите з кронпринцом...
Думаю, ви дуже хоробрі.
Так.
Добре. Дякую.
Можна фото з вами?
Авжеж.
- Якщо ви не проти. - Авжеж?
- Для нас це багато значить. - Без проблем.
- Зробити для вас фото? - Було б чудово.
Скажіть «сир»!
Є.
Дякую.
- Бувайте. - Щасти вам!
Бувайте. Дякую.
МАГГАН75 ПОЗНАЧИЛА ВАС У ПУБЛІКАЦІЇ
ТІЛЬКИ ЛЮБОВ ПЕРШОГО ТРАВНЯ В Б'ЄРСТЕДІ
Рош,
поглянь.
Ой, це так мило!
Він дуже милий.
І ти продав два квитки. Та ти в ударі.
- Бум. - І не збавляй обертів. Продавай.
ПОШИРИТИ ЗОБРАЖЕННЯ?
ПУБЛІКУВАННЯ
ПУБЛІКАЦІЮ ПОШИРЕНО
Хіба не почалася телефонна година?
- Ні, вона... - Зараз почнеться.
Телефонна година!
Спокійно, хлопці. По черзі.
- Дякую, коменданте. - Дякую, коменданте.
Буде 20 000 пропущених дзвінків.
Ну ж бо, Генрі.
Та ви що! Ти це бачив?
- Ти стежиш за Сімоном? - Так. Трохи комедії в житті не завадить.
Я знав, що Сімон соціал-демократ,
але не знав, що він бере участь
у боротьбі.
До зброї!
Уперед, товариші!
Рівна платня для хлопців і дівчат!
Безплатні соєві хот-доги для дітей!
ПОЗБУДЬМОСЯ ВИЩОГО КЛАСУ
- Привіт, Фарімо. - Привіт.
Хіба ти не мав поговорити із Сімоном?
Я намагався. Можливо, я нечітко висловився.
Його фото вже на шпальтах.
Зважаючи на здоров'я мами, будь відповідальнішим.
- Ага. - Поговори з ним.
- Або доведеться нам. - Уже телефоную.
Привіт.
Що ти робиш?
Я...
Я бачив нове фото.
Скажи, миле?
Не віриться, що в Б'єрстеді в нас є маленькі фанати.
Схоже, ми й справді можемо щось змінити.
Так, але, Сімоне,
ти маєш зрозуміти, що ти не можеш публікувати будь-що.
Алло?
Сімоне?
Сімоне, алло?
ПОЛІЦІЯ
Переклад субтитрів: Дмитро Коваль