SERIÁL NETFLIX
AUGUST: PROMIŇ, PROMIŇ!
Wilhelme, počkej.
Wilhelme, prosím…
Musíme si promluvit.
Než odjedeš.
JEDNOU BRATR, NAVŽDY BRATR.
WILHELM: PŘESTAŇ VOLAT!
VŠECHNO JSI ZNIČIL. UDĚLÁM TI ZE ŽIVOTA PEKLO!
AUGUST: UDĚLÁM COKOLI, ABYS MI ODPUSTIL.
WILLE, ODPOVĚZ, PROSÍM.
Takže…
- Ahoj! - Ahoj!
- Zdravím. - Ahoj, Marcusi.
- Jak se máš? - Dobře, a vy?
- Jak bylo ve stájích? - Fajn.
- Marcus potřebuje na záchod. Tudy. - Jistě.
Díky.
Jo…
Máš tu dopis.
- Vzali mě. - Vážně?
Budu bydlet na kolejích. Konečně.
Už je to tak dávno
Jsem tak sám a přitom nejsilnější
Už to nikdy nedopustím
Nechci se tak zase cítit
Kdo by chtěl?
Nechci se tak cítit Proč bych se měl tak cítit?
Nechci se tak zase cítit
Už to nikdy nedopustím
Krása.
Díky.
- Co… - Pomáhám tátovi ve stájích.
Tvojí sestře ujel autobus, tak jsem ji svezl.
Mám řidičák teprve krátce, tak rád řídím.
Bezva. Chodíš na Marieberg?
Jo, do čtvrťáku.
Chodili jsme do stejné školky. Jsi syn Lottie?
Jo, Marcus.
Simon.
Šel jsem na záchod a uslyšel tě zpívat.
Pak jsem tě uviděl…
No nic.
Nebyl jsi někdy na karaoke večeru v Tompasu?
Měl bys to zkusit. Budou tě milovat, když takhle zpíváš.
Přidej si mě na Instáč.
Fajn.
Super.
WILHELM: AUGUST SE CHCE OMLUVIT. JAKO BY TO VŮBEC ŠLO!
FELICE: JE TO DEBIL!
WILHELM: ZAPLATÍ ZA TO.
FELICE: PROBEREM TO VE ŠKOLE.
Mami?
Táta mi říkal,
že chceš přestat s ježděním.
Kdy jsi mi to chtěla říct?
- Nechtěla jsi to slyšet. - Nechápu to.
Tak dlouho jsme Rosseaua sháněli a ty to teď vzdáš?
Já vím.
Už jsme ti zaplatili letní jezdecký kurz s trenérem.
- Saru vzali na kolej. - Felice…
SARA: BUDU NA KOLEJI
Ahoj!
- Hotovo. - To je moc hezké. Díky.
- Jo? - Co je to?
Má tě to chránit před špatnou energií.
Ještě něco.
Mimo jiné ti to pomůže spát.
Nevím, jestli to v tom hluku pomůže.
Čtvrťáci brzy odejdou.
Zálesí pořádá oslavu nového semestru.
Je to jejich poslední, tak to bude masakr.
Určitě si můžu vzít tvůj pokoj?
- Jo. - Nechci…
To neřeš. Dobrou noc, holky.
Dobrou.
Konečně bydlím sama. Můžu vykuřovat šalvějí.
- Kam si dám věci? - Vyber si poličku.
Kterou? Je tu trochu nepořádek.
Správný holky maj naditý portmonky! A jsou to ty nejlepší číči!
- Ji! - Hned!
Tohle je tvoje iniciace!
Správný holky maj naditý portmonky!
Na zdraví.
Správný holky!
Poslouchej.
Musíš složit zkoušku, aby ses stala jednou z nás.
Proklouzneš na večírek čtvrťáků
a nějak tu oslavu zarazíš.
Nemusíš to dělat.
- Musí. - Je to tradice!
Není zbabělá, ne?
Počkej! Tohle nesmíš zničit.
Postarám se o to.
Tak už běž!
A nevracej se, dokud ten večírek nepřekazíš.
Do toho, Saro!
To se mi nelíbí.
Sara nenapsala, co jsme ji tam odvezli.
Na textovky moc není.
Mami…
asi se drtí, jak správně používat příbory.
Neměla jsem jí to dovolit.
Na to už je teď pozdě.
Zkusím ji sehnat.
Poslední semestr!
- Poslední semestr! - Auguste!
- Kámo!
Bondova dívka.
Kdes byl? Přišel jsi o vánoční výlet.
- Seychely byly boží. - Kouzelný.
„Qui a fait l'amour dans la piscine?“
- „Dans la piscine.“ - Cože?
Jeho pokojská našla v bazénu kondom.
- Vznášel se. - Vylovili ho hráběmi.
To bys tam musel být.
Nechtěl bych mít poslední semestr pivní mozol.
To jako fakt? Neříkej, že jsi zhubl.
Znáš mě.
SIMON: PROČ NEPÍŠEŠ? MÁMA SE STRACHUJE.
Sláva všem správným kolejačkám!
Hoří!
- Co se děje? - Ahoj…
- Můžeš mě hodit do paláce? - Sorry, jsem u tety.
Kurňa!
SIMON: ROSH, MŮŽEŠ MĚ HODIT DO PALÁCE?
ROSH: SORRY, NEJSEM DOMA.
MARCUS - SLEDOVAT
NEŘÍDÍŠ ZROVNA?
PÍŠE…
AHOJ! NE. POTŘEBUJEŠ SVÉZT?
MÁMA
Děkuji.
Cože?
- Ahoj. - Zničily jsme čtvrťákům oslavu.
- Cože? - Bylo to šílený. Jsi doma?
Už jsem na Hillerský.
Jestli to chceš Augustovi vrátit, máš možnost. Přijď sem.
Haló?
Jdeme.
Moc díky. Fakt.
V pohodě. Je to případ nouze.
Ale můžeš sedět vepředu.
Nejsem taxík.
Jasně.
Promiň.
- Moje vina. Sara je mimo. - Neboj. Chápu. Jedeme tam.
Byla to nejdivočejší párty. Byli tam všichni.
Odvezte mi kufry. Hned přijdu.
To je šílený.
- To ne. - Ten vyhazovač…
- Jo? - Popadl nás a…
Vida. Korunní princ. Jak se máš?
Fajn.
- Chcete na párty čtvrťáků? - Jo.
Nejsme pozvaní a nemáme povolení odejít.
Když mi pomůžete s Malin, dostanu nás tam.
- Cože? - Fakt?
- Vítej doma. - Dík.
- Jako fakt? - Jo.
- Sara zapálila naši vlajku. Síla. - Je fakt divná.
- Tak jdeme, nebo co? - Jdeme!
Dík za svezení. Fakt.
To neřeš. Mám jít s tebou?
- To je dobrý. - Určitě?
- Jo. - Fajn.
- Ale díky. - V poho.
Naštěstí jsme to uhasili!
- Je to pyromanka! - Ale předtím…
- Čau! - Ne.
Co tady děláte?
- Jdeme dovnitř. - Ne.
Máte dovoleno opustit kolej?
- Co na tom sejde? - Jděte domů.
- Sežeň Augusta. - Ne.
Skvělej nápad.
Zajímá mě, co na to řekne prefekt.
- Jo. - Dojdi pro Augusta.
Jste nějaký kočovný cirkus? O co jde?
Wille! Vítej zpátky!
Oslovuj mě Výsosti.
Cože?
Pro tebe jsem Královská Výsost.
Fajn.
Když se Jeho Výsost ihned vrátí,
nebude to mít následky.
Ne, zůstaneme.
Vaše Výsost musí pochopit…
Zkus to.
Nařiď mi něco a uvidíme.
Když na tom tak trváte, asi bych mohl udělat výjimku.
- Ne. - Co to děláš?
Ne. Hej! Zpátky, hoši!
Co to děláš? Zahajovací párty je jen pro čtvrťáky.
Sara navíc…
Je to jen párty! Jasný?
Jo, ale…
Co mu je?
Saro?
- Ty jsi tu taky? - Neviděls Saru?
Tu magorku? Jo, asi se utekla někam schovat.
- Všechny nás ztrapnila. - Asi vím, kde je.
Ahoj.
Není tam Sara?
Jo, shání ji Simon.
Jo, je tady.
Haló?
Vyděsila jsi mě. Kde jsi?
Proč mi nebereš telefon?
Máma si dělá starosti. Musíš jí napsat.
Fajn.
Prošla iniciačním obřadem.
Zase ty skvělý tradice…
Počkej!
Mimochodem, ahoj.
Ahoj.
Jsem ostříhaný.
MARCUS: CO JE? TAXÍK ZA CHVÍLI ODJÍŽDÍ.
Promiň. Už musím.
To je Marcus.
Jeho rodina pronajímá škole pozemky.
Mají střelnici, stáje a tak.
Jak to víš? Znáš ho?
Našel jsem ho na Grindru…
vloni na jaře.
Ale studenty nebere.
I když…
Na Grindru? Co ty a Madison…?
Prosím tě, nebuď tak staromódní.
I když to k tobě asi patří.
Hotovo. Víš co?
Problém je,
že Simon nechápe tvoji situaci.
Jste každý z jiného světa.
Potřebuješ sobě rovného. Někoho z nás.
Můžu ti s tím pomoct.
Stačí zavolat a vyřešíme to.
Musíš být diskrétnější.
Staré tradice, roky plynou dál
Hillerská tu bude pořád
Naším cílem je povznesení ducha a mysli
To mějme na paměti
Milí studenti na Hillerské.
Na úvod vás chci přivítat
v novém roce.
Naši milí čtvrťáci mají tu čest maturovat
přesně 120 let po založení této školy.
Jak už víte,
na počest tohoto výročí pořádáme slavnost.
Její Veličenstvo nás poctí svou návštěvou
a korunní princ Wilhelm přednese řeč.
Všechno se bude natáčet,
jelikož korunní princ poprvé promluví na veřejnosti.
Pochopitelně…
WILHELM: JE PRAVDA, ŽE PRONESU ŘEČ?
…ale jde o celý školní rok.
FARIMA: KDYBYSTE S KRÁLOVNOU MLUVIL,
TAK BYSTE TO VĚDĚL.
Jdu pozdě. Neslyšel jsem budík.
Dostal ses včera do paláce?
Marcus mě tam hodil. Je ve čtvrťáku na Mariebergu.
Bezva.
- Co je? - Nic.
Onehdy se u nás stavil.
- Fajn. - Sara ho zná ze stájí.
- To neřeš. - Fajn.
- Včera jsem potkal Willeho. - Aha.
Myslel jsem, že po prázdninách bude snazší ho vidět,
ale bylo to ještě těžší.
Nezvládnu ho vídat každý den.
Je toxickej.
Řekl, že se nepřizná.
A co udělal?
- Nechal tě v tom. - A co já s tím?
Dělej, co musíš. Nemluv s ním. Ani se na něj nepodíváš.
- Máme společné hodiny. - No a?
Neseď vedle něj. Dělej, že neexistuje.
- Ale… - Co?
Podělal to a musí ti dát prostor.
Být tebou, všechno smažu.
Smaž fotky, zablokuj jeho číslo a pomsti se.
Jako když mě odkopla Yasmina.
- Měl by uletět s Marcusem? - Proč ne?
Pozval mě na karaoke večer.
- Cože? - Fakt?
Tak do toho jdi!
- Určitě! - Pomsti se mu.
Pomsta!
- Pomsta! - Pomsta!
Pomsta!
- Vítej zpět. - Díky.
Alexander se vrátil.
Jo, ale podivně.
Táta mi říkal, že nikdo nechtěl otevřít vyšetřování.
Jeho tatík očividně přispěl škole pěknou sumičkou.
Za to postaví hřiště na padel.
- To je sport pro lůzu. - Škola nemá prachy?
Klesá počet uchazečů.
Mysleli, že se to vyřeší zápisem prince, ale ta sexuální nahrávka…
Je to v cajku.
Alexander neví, kdo ho práskl kvůli těm drogám.
Neví, že jsi to na něj hodil ty, Wille.
Takže klídek.
Jde sem.
- Nazdar! - Čau.
V poho? Rád tě vidím. Máš se?
Ahoj.
- Rád tě vidím. - Ahoj.
- Jsem rád, že tu jsi. - My…
- Ahoj. Jak je? - Dobře a tobě?
Fajn.
- Doprovoď mě. - Jasně. Mějte se.
- Nový účes? - Jo a ty?
Taky. Sluší ti to.
Dík. Tobě taky.
Ví Simon, že to video nahrál August?
Ne, máma má v jednom pravdu.
Šel by s tím na policii. Podle něj je to tak správné.
Všichni budou chránit Augusta, školu a královskou rodinu.
Sami sebe.
Co plánuješ?
Vezmu mu vše, na čem mu záleží.
Záleží mu jen na něm samém.
Líbí se mu být prefekt a kapitán týmu. Líbí se mu mít moc.
Uvidíš. Potrestám ho… po svém.
Dobře.
- Dám si normální kafe. - Normální kafe.
Felice píše, že chce černou kávu.
- Bez mléka? - Ano.
- To bude pro Wilhelma. - Cože?
- Slyšela jsi to? - Co?
To o ní a o Willem?
Ne. Byli o prázdninách v kontaktu.
Jsou jen kamarádi.
Na Instáči si posílají srdíčkové emodži.
To je trochu podezřelé.
Podej mi Tik-Taky.
- Neříkal Simon něco? - Díky.
Neřekne ti to. Je to její brácha.
Tohle je moje?
Já…
Jen mě zajímá,
jestli jsou fakt spolu, nebo jestli je bisexuál?
Pak by nebylo divné, že on a Felice…
Přestaneme drbat, jo?
Nehrajte si na slušňačky. Když byl Erik s tou holkou z OnlyFans…
Královský dvůr ji prý přiměl podepsat dohodu o mlčenlivosti.
A ještě tohle. Děkuju.
Čokoládovou tyčinku?
- Ne. - Tu vracíte.
Dělá to 150 korun. Prosím.
ÚSPORY - 500, PŘEVOD - 200
ÚČET - 230.23 PŘEVOD DOKONČEN!
- Děkuju. - Nashle.
Ty si nic nedáš?
- Ne. - Určitě?
Simone.
- Omlouvám se. Ujel mi autobus. - Musím to nahlásit.
Nesmíš chodit pozdě, jestli máš zpívat sólo na té oslavě.
Vystoupím sólo?
Bude tam hodně vlivných lidí.
Mohli by ti v budoucnu otevřít dveře.
Děkuju.
Ujasni si své priority.
Upřednostni sbor.
- Děkuji. - A choď včas.
A co budeme zpívat?
Chci ukázat, že se škola za posledních 120 let změnila.
Co nová verze školní hymny?
- Ahoj. - Čau.
Dobré ráno.
- Dobré ráno, slečno Ramirezová. - Posaďte se.
Otevřete si sešity.
Napíšeme si pár titulků.
Půjčíš mi tužku?
Můžeš to otevřít?
Dobrý den, pánové.
Dobrý den!
Vítám vás zpátky.
Vítám vás na prvním obědě tohoto roku. Můžete jíst.
- Umírám hlady. Proč musíme čekat? - Ty jsi ty pravidla určil?
Čtvrťáci se mohou obsloužit jako první.
Čtvrťáci mají přednost, Výsosti.
A proč?
Čtvrťáci jedí první.
Kdo to rozhodl?
Je to tradice.
Ano, ale o tom rozhodují studenti.
Školní rada ani správa kolejí do toho nezasahují.
Přesně. Rozhodujeme to my.
V tom případě hlasujme.
My taky dali přednost čtvrťákům.
Až budeš v posledním ročníku, budeš mít stejné výsady.
Nebo je můžu mít teď a porušit tradici.
Kdo myslí, že nemáme dávat přednost čtvrťákům
a vzít si jídlo, kdy chceme?
Dejte ty špinavý pracky dolů.
Tohle není demokracie.
O tom rozhodne prefekt. Rozuměno?
Jak chceš.
Perfektní. Pojďte jíst.
Auguste?
Díky.
Nemusíš mi děkovat.
Vím, že ty drogy na mě hodil August.
Ty nejsi jako oni.
Umíš se zastat těch, kdo se nějak odlišují.
Napadlo mě…
Máma dělá džusovou očistu.
Trvá tři týdny.
Zapomněla jsem učebnici.
Uvidíme se pak.
Ahoj.
Haló? Auguste.
Chci ti poděkovat. Řekni něco.
- Já… - Měli jsme dohodu.
- Ano. - Jo.
Dostanu tě na kolej a ty pomlčíš o tom videu.
Já vím.
Přesvědčil jsem radu, že si to stipendium zasloužíš.
A co uděláš?
Hned to jdeš říct Willemu.
Cože? Vůbec jsem s ním nemluvila.
Tak odkud to ví? Viděla jsi to jen ty.
- Já nic neřekla. - Tak jak to ví?
Netušíš, jak moc lituju toho, co jsem pro tebe udělal.
Asi je se mnou něco sakra špatně!
Zkoušel jsem se omluvit.
Klekl jsem si na kolena, ale on se mě pokaždé snaží ponížit.
Pořád jen čekám,
až mi zase vrazí nůž do zad, když to nejméně čekám!
Zase to udělá.
Dvůr to nebere na lehkou váhu.
Asi tam sedí…
a plánují, jak mě potrestají.
- Dýchej. - Nech mě.
Poslouchej mě.
- Cítíš mou ruku? - Co je to?
- Cítím. - Jo?
Poslouchej mě.
Dýchej.
A hýbej mojí rukou.
Fajn.
Ještě.
AYUB: BUĎ K NĚMU UPŘÍMNÝ. MĚJ SEBE NA PRVNÍM MÍSTĚ.
Ahoj.
- Čau. - Promluvíme si?
Ta věc…
Nepomáhá předstírat, že se nic nestalo.
S dovolením.
Nemůžeme…
Wille, Wille…
Pořád jsem na tebe myslel.
Ale taky bylo příjemné…
mít prostor.
Takže co?
Nebudeme se spolu bavit?
Nemusí to tak být napořád, ale teď…
Jsi jediný, s kým můžu mluvit.
Prosím! Nechápeš, že jsi mě ranil?
Nemůžu být v tvé blízkosti.
Řekni, co mám udělat. Simone.
SIMON: AYUBE, KARAOKE DNES VEČER?
MÁMA
- Co je to za počasí? - Zničehonic začalo sněžit.
- Typický. - Zničehonic.
- Než se rozední - Ó, Bože
- Dnes to oslavíme - Co?
- Jsem nervózní. - Proč?
- Nevím. - Až zítřek nastane…
- Můžeme jít. - Ne. Viděl nás. Musíme tam jít.
- Máš šanci pomstít se Willemu. - Klídek.
- Zdravím. - Colu.
Pro mě taky.
Tak se Rosh pomstila Yasmine.
- Yasmině. - Ne, Yasmine.
- Jmenuje se Yasmina. - Cože? Ne.
Yasmina.
Jsem rád, že jsi přišel.
- Fakt jsi tu nikdy nebyl? - Ne.
- Marcus. - Ahoj.
Náš gang.
- Já jsem Ayub. - Seznamte se.
- Ahoj. - Simon.
David, Sara. Co sis vybral?
- Jak to myslíš? - Co budeš zpívat?
- Mám zpívat? - Jo.
- Nebudu zpívat karaoke. - Bojíš se?
- Karaoke neumím. - Budeme zpívat spolu.
Carola.
- „Love isn't love“? - Jo.
- Ne. - Jo.
Prosím. Ne!
- Ne. - Ale jo!
Do toho, Simme!
Dámy a pánové, rád bych vám představil
Simona Erikssona z Bjärstadu!
Vstoupil jsi do mého život, cizinče
S tebou jsem pocítila rozkoš
V tu noc pod hvězdami jsme se milovali
Napořád
Probodl jsi mě jako nůž, cizinče
Ukázal jsi mi…
Můj osud
Pravou lásku
Tu jsem poznala až s tebou!
Láska je láska, když cítím tohle…
Sigge pořád mlel jako vždycky.
- Uhni. Pořád mluví… - Proč si nesedneš jinam?
Prosím?
Je tu spousta volných míst.
- Můžeš si sednout jinam. - Uhni!
Tady vidíš, co se stane, když změníš fungující systém.
Systém selže a nastane chaos.
Když do místnosti vejde starší student, poslechneš ho.
- Taková jsou pravidla. - …pocítila rozkoš
V tu noc pod hvězdami jsme se milovali
Napořád
Dělám jim křena na jejich rande.
Není to správné a je to neskutečné
Je to pouhá iluze Sen, který se rozplyne…
AYUB, 31 MINUT
Wilhelme?
- Wille? - Bezva.
Šachmat.
A pak bys mohl mít víc… Chápeš?
Nemohl jsi prostě otevřít a…
Mělo by to fungovat i tak.
Jejda. Omluvte mě.
Wilhelme, ráda tě slyším.
Je to tvá vina.
Všechno je to tvá vina!
Co se stalo?
Simon má s někým rande.
Aha.
Já nejsem Erik. A nechci jím být.
Nic z toho nechci.
Uklidni se a třikrát se zhluboka nadechni.
Myslím to vážně! Nechci být korunní princ!
Přestaň!
Přestaň hysterčit.
Chápu, že jsi frustrovaný a vystresovaný,
ale uklidni se a řekni mi, co se děje.
Dej mě nahlas.
Dej mě nahlas, nebo…
to dám na Instagram a uslyší to celé Švédsko.
Jsi nahlas.
Fajn.
Kdo je tam? Farima, Jan-Olof?
Farima tady není, ale jsme tu Minou a já.
Posloucháme, Vaše Výsosti.
Dávejte pozor.
Nepřednesu žádnou podělanou řeč na tom jubileu, jasný?
Nikdo mi o tom neřekl!
Mám dost toho, že o mně rozhodujete za mýma zádama!
A nebudu korunní princ! Nikdy nebudu král!
Myslím to vážně.
Jestli to nepřijmete, rozhlásím to veřejně.
Překlad titulků: Anna Štorkánová