SERIÁL NETFLIX
Skvěle. Jeho Výsost má hovor v mé kanceláři.
- Od matky? - Ano.
Vyřiďte, že nemám čas.
Královna se po vás už několikrát ptala.
- Cože? - Královna se po vás ptala už vícekrát.
Vyřiďte, že už jí nemám co říct.
Omluvte mě.
Ty společné chvíle…
Přejeme ti dlouhý život
Ať se dožiješ sta let
Přejeme ti dlouhý život…
Hurá, hurá, hurá!
Bravo! Něco si přej!
Všechno nejlepší!
- Jak se cítíš jako 17letá? - Je mi 18.
- Cože? Fakt? - Páni!
- Jeden rok jsem opakovala. - Ty vado!
Můžeš chodit do klubů! A kupovat mi cigarety!
Jsi dospělá! Můžeš volit!
- Přestaňte. - Ty bláho.
Nemohla bych sem, kdybych nebyla dospělá.
Máma chtěla, abychom se Simonem odešli po té sexuální nahrávce.
- Jo. - Aha.
Je čas rozbalit si dárek.
Když se ti nebude líbit, máme účtenku.
Stojí majlant. Nemůžu je přijmout. To je příliš.
- Ne. - Složily jsme se.
Koupily jsme je společně.
Když má někdo narozeniny, každý přispěje pár stovkami
a koupí se drobnost.
- Neboj. Je to tradice. - Děláme to pro každého.
- Díky! - Nemáš zač!
Budeš v nich mít božský zadek.
Je to rozdíl.
- Jezdíš líp, když ti to sluší. - Jo.
Hodně štěstí, zdraví
Hodně štěstí, milá Saro
Hodně štěstí, zdraví
- Díky. - Pojď. Něco ti ukážu.
To je ode mě a od mámy.
Na webu říkali, že jsou nejlepší.
- Máma dnes dělá pabellón. - Dnes nemůžu.
Slavíme na koleji. Máme pyžamovou párty.
Aha.
Páni!
Rajtky!
Už jsem jedny dostala.
Od holek. A lepší značku.
Ale můžeme je vrátit a dostaneme peníze.
Všechno je tu tak drahé.
- Nechápou, že nemám na to… - Ahoj!
- Ahoj. - Podívejte, kdo tu je. Pojď sem.
- Všechno nejlepší! - Všechno nejlepší!
Díky.
Co bylo na karaoke? Uvidíte se zase?
Ne. Já…
Chce se se mnou dívat na film, ale uvidíme.
Všichni víme, co to znamená.
- Sex! - Sex.
Pustíte si Netflix a uvolníte se. A je to! Jaký Wille?
- Jste šílený. Ozvu se. Zatím! - Ahoj!
Co Marcus?
Vyspíš se s Marcusem?
- No tak… - Co je?
Podle mě je to super.
Aspoň nepotřebuje pořád zachraňovat.
Slez dolů.
Děláš si srandu? Bylo to super.
Pojď, Simone!
- Jo! - Super! Skvělý!
Střídání!
Tady jsem!
- Wille! Tady! - Dělej!
Wille! Tady!
Valtere!
No tak!
To je šílené. Už tu není žádný řád.
Pravidla a hierarchii máme, protože fungují.
O co jde?
Proč je tu fronta?
Prváci si myslí, že můžou používat naše sprchy.
Do hajzlu.
Chápu, že chceš vycházet s princem,
ale má to své meze.
Nerespektuje tě.
Čau.
- Nějaký problém? - Jo.
O co jde?
Nemáš právo být v našem patře a používat naše sprchy.
- Vysprchuju se později. - To jako fakt, Auguste?
Když s ním nejsi spokojený, můžeš ho nahradit.
Vyměnit prefekta?
To nejde.
- Proč? - Je to jeho vášeň.
Získal bys víc hlasů.
Měj se.
- Čau. - Sedni si ke mně.
Sedím s Felice. Nemá učebnici matiky.
Máš tu volno? Všude je obsazeno.
Myslel jsem, že chceš prostor, po kterém tak toužíš.
Jen jsem upřímný ohledně svých citů.
Měl bys to zkusit.
Dobré odpoledne.
Dobré odpoledne, pane Englunde.
Posaďte se.
Dnes si probereme exponenciální funkce.
Otevřete si učebnice na straně…
134.
Dále.
- Může s námi Jeho Výsost jít? - Můžete si vzít své věci.
Ihned. Máme naspěch.
Můžeme pokračovat.
Bylo nám ctí, mít vás na naší škole.
- Za 15 minut odjíždíme. - Co se děje, Jane-Olofe?
Královna by vás vyzvedla sama, kdyby nebyla v letadle.
Proč musím odejít?
Nemůžete vyhrožovat monarchii a čekat, že to nebude mít následky.
- Běžte si zabalit. - Kdy se vrátím?
FELICE: WILHELM PÍŠE, ŽE SI JEDE ZABALIT DO ZÁLESÍ.
SIMON: JAK ZABALIT?
FELICE: DONUTILI HO ODEJÍT Z HILLERSKÉ!
Felice.
Felice!
Znáte pravidla. Žádné mobily.
Odevzdejte mi ho.
Vrátím vám ho na konci dne.
Simone?
Smím jít na záchod?
Smíte.
Fajn.
Vaše Výsost si může sbalit jen nezbytné věci. Pro zbytek pošleme.
Kde jsou vaše zavazadla?
Výsosti?
Máme naspěch.
Odjíždí?
Není to tak špatný nápad. Necítil se tu moc dobře.
- Bude to tak lepší. - Výsosti?
Nikam nepojedu.
- O tom nerozhodujete. - Nemůžete mě donutit.
Uděláme to takhle.
Vrátíme se do paláce a počkáme na královnu.
A tento rozhovor dokončíme tam.
Ne. Zůstanu tady.
Malin… zavřete dveře.
Nesahejte na mě, nebo budu křičet. Nesahejte na mě!
Prosím, musíme poslouchat příkazy.
Pusťte se toho stolu!
Víš, že si máma a táta dělají starosti?
Přáli by si, abych byl lepší záložní plán.
Tak to není.
Jasně.
Vzpomínáš na tohle?
Dal ti to děda.
A já bych to teď rád dal tobě.
Díky, Eriku.
Buď rád, že nemusíš být korunní princ.
Výsosti?
Promluvte si s matkou.
- Wilhelme? - Přede všemi jsi mě ztrapnila.
Musíme reagovat, když přijdeš s výhrůžkami.
Jenom jsem řekl, jak to cítím.
Musíš pochopit, že celý královský dvůr to chce zarazit.
Víš dobře, že Jan-Olof zasahuje jen, pokud je to nutné.
A to teď je. Zašel jsi příliš daleko.
Vím, že truchlíš. To my všichni.
Ale nemůžeš se chovat iracionálně a impulzivně.
Voláš a blábolíš něco o Simonovi a rande…
Řekla jsi, že už ho nesmím vidět.
Prosím tě. Táta a já tě máme rádi takového, jaký jsi.
Nesmíš ho vídat kvůli tomu videu.
Abys nepřiléval oleje do ohně.
Donutila jsi mě lhát.
Pokud jsi v naší rodině první,
kdo se rozhodne žít v nekonvenčním vztahu,
chci, aby to vyšlo najevo za tvých podmínek a nikdo tě nenutil.
Nechápu, jak to myslíš.
Nejsi dost zralý, abys to rozhodnutí učinil.
Až ti bude 18 a budeš dospělý, můžeme to probrat.
Můžeme vymyslet plán do budoucna.
Je to o přijetí a trpělivosti, drahý.
Erik své vztahy také tajil.
Musíme být opatrní v tom, koho si vybíráme.
A oni to musí přijmout.
Nechci odejít z Hillerské.
Zanedbala bych své povinnosti, kdybych na řeči nereagovala.
Nemůžeš být na chvíli jen moje máma?
Chci, abys šel k psychologovi
a dostal ty emocionální výbuchy pod kontrolu.
To je podmínka, chceš-li tam zůstat.
Musíš také brát vážně svou roli korunního prince.
A pronést proslov na 120. výročí.
O tom nebudu diskutovat.
Mám jednu podmínku. Odvolej osobní strážce.
To nemůžu. Jde o tvou bezpečnost.
Co mi tu hrozí? Jsme uprostřed lesa.
- Ty jsi ta největší hrozba. - Promiň. O tom nebudu diskutovat.
Dobrá.
- Co se děje? - Kde jsi byl?
- Jsi v pořádku? - Jo. Zůstávám.
Jo! Wille! To je chlap!
Co tu děláte?
Představení skončilo.
Pojď! Zbývá 15 sekund!
Zaberte!
Rychleji!
Dělejte, krucinál! Tak zaberte!
To jste o prázdninách netrénovali?
No?
Momentálně nikdo z vás nemá na to, aby byl v týmu.
Jestli máme mít šanci porazit Smrkov,
musíme do toho dát všechno.
Tohle nestačí. Další.
Minuta, maximální rychlost!
Připravit, pozor, teď!
Vážně si nepromluvíme?
Nechápu, že je ti to jedno.
- A proč ses dneska tak stáhl? - Jak jedno?
Šel jsem za ředitelkou, abych ti pomoh. Ignorovala mě.
A teď budu po škole, že jsem se ulil z hodiny.
Promiň. To jsem nevěděl.
Děkuju.
Teď to víš.
Co se stalo?
Mluvil jsem s mámou.
Řekl jsem, že nemůžu být král ani princ, když nemůžu být sám sebou.
Proto si pro mě přijeli, ale já si stal na svém.
Konečně poslouchala a pochopila to.
Podpoří mě.
Ale?
Žádné ale.
Vlastně…
je to samozřejmě složitější.
Až mi bude 18, probereme, co chci, a tak dále.
Ještě dva roky to budu muset tajit.
Do té doby můžu…
Můžeme být spolu a…
Wille, jak to myslíš, že si promluvíte, až ti bude 18?
Co jako?
Myslíš, že na tebe budu čekat dva roky?
Nemohl jsi být upřímný. Popřel jsi, že jsi na tom videu.
Jak ti mám věřit?
Je skvělé, že myslíš…
že tě podpořili, ale…
nemůžu být jen…
tvé tajemství.
Můžeme spolu dál mluvit. Musíme. Třeba na veslování a tak.
Jen jako přátelé?
- Pyžamové párty začínají hrami. - Jakou máš zkušenost?
- Jasně, tahle. - Jo.
- Která? - Hra na pravdu.
- Je tu celou tu dobu. - Těším se, že si ji zahrajeme.
- Fajn. - Pojďme hrát.
- Felice. - Píšu Willemu.
Sara slaví narozky. Nepočká to?
- Co to mezi vámi je? - Musím na záchod.
Začněte beze mě.
Nejmenší močák ve Švédsku.
„Roztočte šipku, která určí, co máte dělat a na co odpovídat.“
„Když splníte úkol, získáte bod. Jinak nedostanete nic.“
„Kluk, který se vám ve třídě líbí…“ Všechno je to o klucích.
- Jaký kluk? - Co hrajete?
Četly jsme pravidla. Musíš se chytit.
Ježíši. Poslouchejte.
„Ohodnoťte svůj obličej od jedné do deseti.“
Co to má být?
- Ta hra je z roku 1994. - Fakt?
- Jo. - Pojďte hrát.
- Roztoč to. - Tu fialovou?
- Osm. - Dobře.
- „S kolika lidmi jsi spala?“ - Se třemi.
A ty?
- Co? - A ty?
Taky jsem spala se třemi.
Ne, se dvěma.
- Ne, s jedním. - Cože?
Podle toho, co se počítá.
- Je to nejasné. - Odpověděla jsem.
- Maddie? - Já nechci…
- Nemůžeš to prostě říct? - Ne.
- Jsi proti všemu. - Felice?
- Se třemi. - Saro?
Já s nikým nespala.
- S nikým? - No tak!
Na tom není nic špatného. Je roztomilý, být skutečná panna.
Existují nějaké falešné panny?
Můžeš být panna,
ale dělat všechno kromě sexu s penetrací.
Proč s někým spát, když se můžeš udělat sama?
Ano! Hlásej to dál.
Pardon, ale tady jde o lásku. S tou je to mnohem lepší.
Je to lepší, když k tomu člověku něco cítíte.
Víte, jaké to je někoho fakt chtít?
Když jste do někoho paf, měli byste s ním spát.
- Je to úplně jiný pocit. - Naprosto souhlasím.
WILHELM: AUGUST JE NEJODPORNĚJŠÍ ČLOVĚK NA SVĚTĚ.
VŠECHNO MĚ NA NĚM ODPUZUJE. NESNÁŠÍM HO.
TYHLE VADNÝ PIXELY JSOU NA VŠECH JEHO FOTKÁCH NA INSTÁČI.
TO AUGUST ZVEŘEJNIL TO VIDEO!
- Můžeš mi přinést mobil? - Jo. Počkej.
Něco současnějšího. Tohle jsou otázky a úkoly.
Jsi v tom lepší než já.
Ano, chceme jet 12. prosince.
To přijede Marcela
z Mexika a Javier ze Spojených států.
Dorazí dokonce i Iván.
Ano, jistě.
Musíme zkontrolovat čas odjezdu. Zatím hledáme…
Letenky ještě nemáme.
Ano, těšíme se tam.
Naše dny jsou pryč a roky plynou
Říká se, že čas zahojí všechny rány
Byl jsem raněn A ztratil jsem sám sebe
Totálně jsem se ztratil
Ale pak jsem našel svůj směr
To, co jsme prožili
A kým jsme byli
Na to nemůžu zapomenout
Na to všechno dobré mezi námi
SIMON: CO DĚLÁŠ?
NECHCEŠ SKOUKNOUT NĚJAKEJ FILM?
Tady bydlím. Je fajn, mít vlastní bydlení.
I když je to v kampusu. Dáš si něco k pití?
Mám tu Colu, Fantu, sodovku.
- Dám si Colu. - Fajn.
Útulný.
Dík.
Máma mi pomohla vymalovat.
Na co se chceš dívat?
Co se ti líbí?
Akčňáky.
- Akčňáky? - Na co se chceš dívat ty?
- Na horor. - Fakt?
- Nikdy. - Jo.
- Ne. - Ale jo.
- Ukážu ti dobrý horor. - Žádný horor.
To nedám.
Ty…
jsi…
úžasnej.
Ty taky.
Nepozval jsem tě, abych…
s tebou spal.
Líbíš se mi.
A moc.
Nemusíme to uspěchat.
Dáme tomu volný průběh.
Jo?
Tenhle?
- Dobré ráno. Je 7:05. - Díky.
- Je 7:05. - Dobré ráno.
Jo. Pěkný.
Byla to Felice.
- Cože? - Felice řekla Wilhelmovi o tom videu.
O čem to mluvíš?
Podle něčeho zjistila, že se to točilo z tvého mobilu.
Nějaké vadné pixely, něco jako vodoznak.
Jestli to zveřejní, jsem v háji.
Co je horší? Když to zveřejní dřív oni nebo ty?
Ještě máš šanci. Vezmi to na sebe.
Musím si to promyslet. Můžeš jít.
Chtěla jsem ti ještě něco. Můžu tě políbit?
- Prosím? - Chci něco otestovat.
Tak jo.
Měly pravdu.
Je to fakt silnější pocit.
Myslím, že se s tebou chci vyspat.
Chápu to tak, že vaše matka chce, abyste ke mně chodil.
Co si o tom myslíte?
Asi si dělá starosti.
Jako každý rodič.
Ano.
- Má ke starostem důvod? - To jsem neřekl.
Je mi dobře vzhledem k okolnostem.
A ty okolnosti…
jsou jaké?
Můj bratr…
On…
Stal jsem se korunním princem a…
To nestačí?
Stačí.
Vaše Výsost musí vědět, že vše, co tady řekne…
je důvěrné.
Asi jste si všiml, že si nedělám žádné poznámky.
Vašim rodičům jen nahlásím, jestli jste přišel na sezení.
Takže nemusím mluvit?
Pokud si Vaše Výsost nepřeje mluvit, tak nemusí.
Bezva.
ÚZKOST, OBAVY A PANICKÉ ZÁCHVATY
Děkuji, příteli. Z cesty.
- Čau. - Jak to šlo?
Mluvil jsem s Abdim a Johanem a jsou pro.
- Tak je to v klidu. - Bude naštvanej, jestli to nevyjde.
Kašlu na to. Je nás dost, abychom ho odvolali.
- Z cesty. - Nikdo už ho nechce.
- S dovolením. - Jde sem.
- Čau. - Čau.
- Ahoj, Auguste. - Nazdar.
Prý otevřeli střelnici.
- Uděláme rezervaci? - Berete si jídlo?
S tátou asi o prázdninách pojedu do Zambie. Musím trénovat.
Jasně.
Super.
Ten chleba je fakt výbornej. V Paříži jsem ho jedl v jednom kuse.
- Fakt? - Jo. Ochutnej.
Díky, ale sacharidy nejím.
Ty bys asi taky neměl, jestli chceš do veslařského týmu.
Má recht. Měl by sis hlídat, co jíš.
Ty taky.
Má fakt chytrý rady.
Dík, že se mě snažíš rozptýlit.
Bude to fajn. Tenhle týpek nám pomáhá.
- Čau. - Ahoj.
- Felice? - Ano.
Marcus.
Wilhelm.
- Hliněné holuby? - Jo.
Kdo začne?
- Já. - Bezva.
Pal!
Výborně!
Teď ty. Připraven?
Musí tu být?
Je tu kvůli bezpečnosti. Není nám 18.
- Měl rande se Simonem. - Cože?
Kdy?
Pal!
Kurňa.
Příště se trefíš.
Viděl jsem na Instáči, že měli rande.
Jde hned dál. Asi jsem pro něj nic neznamenal.
- Připraven? - To tě musí štvát.
Jsi hezčí než on. Změň taktiku.
Věnuj se Simonovi. Dokaž mu, že ti může věřit.
Připraven?
Ano.
Pal!
- Pěkně! - Pěkně.
To zvládneš.
Čau.
O co tu jde?
Považujeme za svou povinnost chránit pověst Zálesí.
Chápeme, že ti studium zabírá spoustu času,
ale závěrečné zkoušky jsou pro nás čtvrťáky důležité.
Zasloužíme si výsady, které nám náleží,
ale teď je tady chaos.
A šíří se to po celé škole. To je nepřípustné.
Jasně. Chápu. Udělám z toho svou prioritu.
Už jsme zvolili nového prefekta.
A koho?
Jestli se můžu zeptat?
Komu mám gratulovat k tomu nevděčnému a mizernému jmenování?
Auguste…
prostě to přijmi.
Přirozeně jsi pořád v týmu. A tvých názorů si ceníme.
Bude taky kapitánem týmu?
Zasranej Brute.
Vincent je váš nový prefekt. Gratuluju!
Bude tisíckrát horší než já.
Co se děje?
Už ho měli dost. Jdeme.
Půjdeš pak do stájí?
Asi ne. Mám hrozné menstruační bolesti, tak dnes vynechám.
Včera se stalo něco zvláštního.
Fredrika mě požádala, ať jí pomůžu s Indigem.
To je super, ne?
Ale stěží stíhám Rosseaua. Nevím, jak zvládnu dva koně.
- Já s ježděním končím. - Cože?
Promiň. Bylo pro mě těžké ti to říct.
- Věděla jsem, že budeš zklamaná. - Ale co bude s Rosseauem?
Prodáme ho. Je mi to líto.
Slibuju, že mu najdeme dobrý domov u hodných lidí.
Bude se mít skvěle.
Jestli chceš mít víc dopolední s Indigem, tak je to v pohodě.
Mohla bys mi pomáhat a jezdit se mnou na soutěže.
Jo! Taky potřebuju pomocníka.
- Jestli chceš. - Možná.
Můžete jíst, dívky.
- Dobré ráno, sráči! - Dobré ráno.
- Říkám „Dobré ráno, sráči!“ - Dobré ráno.
Fajn, to už je lepší. Trénujeme jako obvykle.
Budeme se Smrkovákama soutěžit ve štafetě s osmi veslaři.
V týmu můžou být jen čtyři čtvrťáci. Socialistická kravina, ale je to tak.
Vy ostatní máte šanci, i když jste mizerný.
- Omlouvám se. - Ticho!
Přijít pozdě a plýtvat kyslíkem na ubohý výmluvy…
se tu netoleruje.
Je to prosté.
Oběhneme celý okruh.
Kdo doběhne první, je v týmu.
Je to 17 kilometrů.
To je spíš túra v lese.
Někdo se může zranit.
Nejsem kapitánem týmu já?
Nedělám si srandu. Všichni tu umí veslovat.
I Valter, i když je trochu opožděný, fyzicky i mentálně.
Chci jen ty, kdo to opravdu chtějí.
A umí zabrat!
- Rozumíte? - Ano.
Ptám se, jestli rozumíte?
- Ano. - Ano.
Postavte se hezky do řady.
Do rovné řady.
Připravit na místa… pozor…
Simone, dělej! Zavaž si je!
Pojď!
- Seru na to. Nedoženeme je. - Co?
- Nezvládnu to. Běž sám. - Ne. Pojď.
- Co ti na tom sejde? - Chci…
Nechci, aby sis zhoršil průměr.
Učitel těláku chce, ať závodíme za školu. Tak pojď.
Pojď. Znám zkratku.
- Chceš podvádět? - Jo. Pojď.
Odkud ho znáš?
Marcuse? Dělá na střelnici. Byl jsem tam včera s Felice.
Ty ho znáš?
Je z Bjärstadu.
- Tam se všichni znají. - Aha.
Dělejte! Zaberte do finiše!
Dělejte!
Bezva. Výborně.
Pěkně.
Fajn.
Jeho Výsost a nekoleják mají dvě poslední místa.
To zírám.
Slušný výkon.
Pomohl jsem ti stát se prefektem. Můžu dělat vicekapitána?
Ne. Jsi v týmu. Neurážej se. Hlavu vzhůru.
JEDNA NOVÁ HLASOVÁ ZPRÁVA
- Mysli! - Co to děláš, ty debile?
Vítejte v hlasové schránce. Máte jednu zprávu.
Zdravím, Auguste.
Tady Jan-Olof od královského dvora. Snažil jsem se vám dovolat.
Chci vám sdělit, že královna si přeje, abyste přišel
do paláce v úterý ve čtyři hodiny odpoledne.
MARCUS: PŘI BĚHÁNÍ TI TO SEKNE. DÍK ZA VČEREJŠEK!
Je důležité, abyste přišel. Královna s vámi chce mluvit.
Pošleme auto. To je vše. Děkuji a na shledanou.
Překlad titulků: Anna Štorkánová