СЕРІАЛ NETFLIX
О, чудово. Вашій високості дзвонять на мій телефон.
Це моя мати?
Саме так.
Скажіть їй, що я зайнятий.
Королева кілька разів про вас питала.
-Що? -Королева кілька разів про вас питала.
Скажіть їй, що мені нема що сказати.
Перепрошую.
Наші дні…
Многая літа
Живи до ста літ
Многая літа…
Ура!
Браво! Загадай бажання!
З днем народження!
-Ну як тобі 17 років? -Насправді мені 18.
-Що? Серйозно? -Ого!
-Я залишалася на другий рік. -Боже!
Можеш вже ходити по клубах! І купувати мені цигарки!
Боже! Ти вже доросла. Навіть голосувати можеш!
Припиніть, будь ласка!
Якби я була дорослою, не переїхала б сюди.
Мама хотіла забрати нас із Сімоном після його секс-відео.
-Так. -Гаразд.
Час відкривати подарунок.
Якщо тобі не сподобається, ми зберегли чек.
Вони дуже дорогі. Я не можу прийняти такий подарунок.
-Ні, ні. -Ми всі скинулися.
-Ми разом їх купили. -Це не так дорого.
Коли в когось день народження, ми збираємо по кілька сотень
і купуємо якусь дрібничку.
-Це просто традиція. -Ми для всіх це робимо.
-Дякую! -Нема за що!
Твоя дупка в цих штанях — це буде щось.
От побачиш.
-Коли ти гарна, і їздити краще. -Правда.
З днем народження тебе
З днем народження, Саро
З днем народження тебе
-Дякую. -Ходімо, щось покажу.
Це від нас із мамою.
На сайті написано, що вони найкращі.
-Мама приготує «павільйон». -Я сьогодні не можу.
Ми святкуємо в Особняку, вечірка в піжамах.
Он як.
Ого! Бриджі!
Але у мене вже є.
Від дівчат, навіть кращі.
Може, їх можна повернути.
Тут усе таке дороге.
-Вони не розуміють, що я не… -Привіт!
-Як справи? -Дивіться, хто тут. Ходи сюди.
-З днем народження, Саро! -З днем народження!
Дякую.
Ну, що там було в караоке?
Ви ще зустрінетеся?
Ні. Тобто…
Він пропонував подивитися кіно, але побачимо.
Гаразд! Ми знаємо, що таке кіно.
-Секс! -Секс.
Приходиш, там Netflix…
А тоді — бац! «Хто такий Вілл?»
-Вар’яти. Добре, потім поговоримо! -Алло!
Маркусе?
Ти переспиш із Маркусом?
Саро…
Що?
Я вважаю, це добре.
Його хоча б не треба весь час рятувати.
Злазь.
Жартуєш? Класно ж було.
Давай, Сімоне!
-Так! -Супер! Молодець!
Міняємося!
Я тут, я тут!
-Вілле! Сюди! -Ну ж бо!
Вілле, сюди!
-Сюди! -Вальтере!
Ну ж бо!
Це якась божевільня. Жодного порядку не стало.
Правила та ієрархії існують, бо вони працюють.
Що це? Чому черга?
Бо молодші вважають, що їм тепер можна в наш душ.
Якого біса…
Я розумію, що ти не хочеш сваритися з принцом,
але існує межа.
Він тебе не поважає.
Привіт.
Щось сталося?
Так.
А що таке?
Ти не маєш права бути на цьому поверсі, тим паче ходити в наш душ.
Я потім помиюся.
Якого дідька, Авґусте?
Якщо він вас не влаштовує, оберіть нового.
Поміняти старосту?
Це неможливо.
Чому?
Це його пристрасть.
Ти б отримав більше голосів.
Бувайте.
-Привіт. -Саро, сідай до мене.
Я мушу сісти з Феліс. Вона забула підручник.
Можна сісти? Усі місця зайняті.
Я думав, тобі потрібен твій особистий простір.
Я просто намагаюся чесно говорити про свої почуття.
Ти б теж спробував.
Доброго дня.
Добридень, пане Енґлунд.
Сідайте, будь ласка.
Сьогодні поговоримо про експонентні функції.
Відкрийте підручники на сторінці… зараз…
Сторінка 134.
Так?
Ваша високість, вийдіть, будь ласка.
Можете взяти речі.
Зараз. Ми поспішаємо.
Що ж, продовжимо.
Для нас велика честь, що ви навчалися в нас.
Ми вирушаємо за 15 хвилин.
Яне-Улоф, що сталося?
Королева приїхала б по вас сама, але вона в літаку.
Чому я мушу їхати?
Не можна погрожувати монархії без наслідків.
-Ходімо по ваші речі. -Коли я повернуся?
ФЕЛІС: ВІЛЬГЕЛЬМ ПИШЕ, ЩО ВОНИ У ФОРЕСТ-РІДЖІ ЗБИРАЮТЬ РЕЧІ.
СІМОН: ЯКІ ЩЕ РЕЧІ?
ФЕЛІС: ЙОГО ЗАБИРАЮТЬ ІЗ ГІЛЛЕРСКІ!
Феліс.
Феліс!
Ти знаєш правила. Жодних телефонів.
Підійди й віддай його мені.
Забереш після уроків.
Що, Сімоне?
Можна в туалет?
Так.
Гаразд.
Ваша високість може взяти лише необхідне. Решту ми надішлемо.
Гаразд… Де ваші сумки?
Ваша високість?
Треба поспішати.
Він їде?
Може, це на краще, що він їде. Він почувався не найкращим чином.
-Можливо, так усім краще. -Ваша високість?
Я нікуди не поїду.
-Це не вам вирішувати. -Ви не можете мене змусити.
Ось що ми зробимо.
Поїдемо до палацу, дочекаємося королеву,
а тоді вже продовжимо дискусію.
Ні, я залишаюся.
Малін, зачини двері, будь ласка.
Не чіпайте мене. Я закричу. Не чіпайте, кажу!
Будь ласка. У нас є наказ.
Відпустіть стіл!
Ти ж знаєш, що мама й тато просто хвилюються?
Я знаю, що вони хочуть, щоб я був кращим запасним.
Неправда.
Авжеж.
Пам’ятаєш цю річ?
Так, це тобі дідусь подарував.
Я думав, що б тобі подарувати.
Дякую, Еріку.
Принаймні тобі не доводиться бути кронпринцом.
Ваша високосте?
Поговоріть із матір’ю.
Вільгельме?
Ти зганьбила мене привселюдно.
Ти мусиш розуміти, що ми реагуватимемо на твої погрози.
Які погрози? Я сказав, що відчуваю.
Ти ж бачиш, шо увесь двір хоче зірвати стоп-кран.
Ти знаєш, що Ян-Улоф втручається лише за необхідності. Як зараз.
Ти перетнув межу.
Я знаю, ти сумуєш за ним. Як ми всі.
Але не можна діяти нераціонально та імпульсивно.
Ти дзвониш, щось белькотиш про Сімона й побачення…
Ти заборонила мені його бачити.
Будь ласка!
Ми любимо тебе таким, як ти є, Вільгельме.
Ти не міг із ним бачитися через відео.
Щоб не підливати масла у вогонь.
Але ти змусила мене брехати.
Якщо ти першим
у нашій родині обереш мати нетрадиційні стосунки,
я хочу, щоб це йшло від тебе, а не тому, що тебе змусили.
Я не розумію, про що ти.
Ти недостатньо дорослий, щоб вирішувати такі речі.
Коли тобі виповниться 18, ми про це поговоримо.
І складемо план на майбутнє.
Любий, наберися терпіння.
Ерік теж не розповідав відкрито про свої стосунки.
Ми мусимо обережно обирати тих, хто буде поруч,
і вони мають приймати ситуацію.
Я не хочу їхати з Гіллерскі.
Не реагувати на твою поведінку значить нехтувати моїми обов’язками.
Ти можеш побути просто мамою?
Я хочу, щоб ти пішов до психолога, щоб навчитися контролювати ці емоції.
Це моя умова, щоб ти залишився.
Ти також серйозно ставитимешся до ролі кронпринца.
І виголосиш промову на 120-річчі.
Це не обговорюється.
За однієї умови. Забери охоронців.
Не можу. Це питання безпеки.
Що мені загрожує? Ми серед лісу.
Зараз головна загроза — ти.
Вибач. Це не обговорюється.
Гаразд.
-Що сталося? -Де ти був?
-Усе гаразд? -Так, я не їду.
Ура! Вілле!
Наша людина!
Що ти робиш?
Концерт закінчено.
Швидше! Залишилося 15 секунд!
Натисніть трохи!
Швидше!
Ну ж бо! Я сказав, швидше!
Ви що, не тренувалися в канікули?
Га?
Я вам чесно скажу, зараз жоден із вас не годиться в команду.
Якщо ми хочемо перемогти «Сосновий бір»,
мусимо докласти зусиль.
Цього недостатньо. Далі!
Одна хвилина, максимальна швидкість!
На старт, увага, почали!
Ми справді не розмовлятимемо?
Не розумію, чому тобі байдуже.
Як ти міг сьогодні просто промовчати?
Як це мені байдуже?
Я пішов до директорки тобі допомогти, але вона не послухала.
Тепер мене покарають за прогул.
Вибач. Я не знав.
Дякую.
Тепер знаєш.
То що сталося?
Я говорив із мамою.
Сказав, що не буду ані королем, ані принцом, якщо не можу бути собою.
Тому вона й прислала по мене, але я не піддався.
Нарешті вона вислухала й зрозуміла.
Вони мене підтримують.
Але?
Жодних «але».
Тобто…
Звичайно, усе трохи складніше, але…
Мама сказала, що коли мені буде 18, ми поговоримо про те, чого я хочу.
Лише два роки треба потримати все в таємниці.
А поки що я можу…
Ми можемо бути разом, і…
Вілле, припини. Що означає «коли тобі виповниться 18»?
А що…
Ти думаєш, я на тебе чекатиму два роки?
Ти не міг сказати правду. Не визнав, що на відео був ти.
Як я можу тобі довіряти?
Я радий, що ти вважаєш,
що вони тебе підтримують, але
я не можу знову стати
твоєю таємницею.
Я думаю, ми можемо розмовляти в школі. Навіть мусимо — на веслуванні тощо.
Як друзі, так?
-Піжамні вечірки починають із ігор. -А у вас як?
-Так. Воно. -Так.
-Що це? -Дівочі розмови.
Вона тут завжди лежала.
Я хочу пограти.
-Добре. -Почнімо.
-Феліс. -Я відповідаю Вілле.
У Сари день народження. Це не може почекати?
-Серйозно, що в тебе з ним? -Я піду в туалет.
Починайте без мене.
-Найменший січовий міхур у Швеції. -Гаразд.
«Дві дзиґи вирішують, що тобі робити або на яке запитання відповідати.
За виконане завдання отримуєш очко, за невиконане нічого».
«Однокласник, який тобі подобається».
Тут усе про хлопців.
-Чому хлопець? -То як грати?
Ми тільки правила прочитали. Підключайся.
Господи. Послухайте!
«Оціни своє обличчя від одного до десяти».
Господи, що це?
-Це гра 1994 року. -Правда?
-Так, 94. -Ні, пограймо.
Запускай.
Фіолетовий?
-Вісім. -Гаразд, вісім.
-«Зі скількома людьми в тебе був секс?» -Із трьома.
Твоя черга.
-Що? -Твоя черга.
Так. Я теж із трьома.
Або двома.
-Або з одним. Не знаю. -Що за маячня?
Дивлячись як рахувати.
-Ти така таємнича. -Я відповіла.
-Гаразд, Медді… -Ні, я не збираюся…
Облиш. Не можеш просто сказати?
Ні.
-От завжди ти така. -Гаразд, Феліс.
-Троє. -Саро?
Я ні з ким не спала.
-Взагалі ні з ким? -Та годі тобі!
Що? Це нормально. Це навіть мило, бути правдивою дівчиною.
А що, бувають неправдиві?
Бувають такі дівчата,
які робили все, крім власне проникнення.
Навіщо з кимось спати, якщо можна кінчити самій?
Так, так! Свята правда!
Ні, вибачте. Стривай. Це ж кохання. Це набагато краще.
Якщо ти спиш із тим, до кого маєш почуття, це краще.
Знаєте це відчуття, коли дуже когось хочеш?
Якщо в тебе від нього серце тьохкає, треба з ним переспати.
Це зовсім інше.
Сто відсотків.
ВІЛЬГЕЛЬМ: АВҐУСТ — НАЙОГИДНІША ЛЮДИНА В СВІТІ.
МЕНЕ ВЕРНЕ ВІД УСЬОГО, ЩО ВІН РОБИТЬ. НЕНАВИДЖУ ЙОГО.
ОСЬ ВОНИ, ТІ САМІ БИТІ ПІКСЕЛІ НА ВСІХ ЙОГО ФОТО В ІНСТІ.
ЦЕ ТОЧНО АВҐУСТ ЗАПОСТИВ ВІДЕО!
-Можеш прихопити мій телефон? -Так, зараз.
…щось сучасніше. Ні, тут запитання й завдання.
Ти граєш краще за мене.
Так, ми хочемо поїхати 12 грудня.
Якраз Марсела приїде з Мексики,
а Хав’єр зі Сполучених Штатів.
Навіть Іван приїде.
Так, авжеж.
Треба домовитися про час. Ми ще не…
Ми ще не взяли квитки.
Так, дуже хочемо з’їздити.
Дні, що залишилися позаду
Кажуть, час гоїть усі рани
Мені було боляче, я втратив себе
Геть загубився
Перш ніж знайшов шлях
Те, що ми мали
Те, ким були
Я не можу забути
Усе добре, що було в нас
СІМОН: ЩО РОБИШ? МОЖЕ, ПОДИВИМОСЯ КІНО?
Ну ось, тут я живу. Приємно мати власний барліг.
Хоч він на території школи.
Хочеш пити?
Є кола, «Фанта», мінералка.
-Можна колу. -Гаразд.
Затишно тут.
Дякую.
Мама допомогла мені влаштуватися.
Що хочеш подивитися?
А ти що любиш?
Бойовики.
-Бойовики? -Так. А ти що хотів би?
-Жахи. -Жахи?
-Анізащо. -Так.
-Ні, ні. -Так.
-Я тобі покажу гарний жахастик. -Ні, жахи…
Я цього не витримаю.
Ти…
Ти неймовірний.
Ти теж.
Я тебе запросив не лише,
щоб переспати.
Ти мені подобаєшся.
Дуже.
Тому можемо не поспішати.
Подивимося, що з цього буде.
Гаразд?
Цей?
Доброго ранку. Зараз 07:05.
Дякую.
-Уже 07:05. -Доброго ранку.
Ось. Супер.
Це Феліс.
-Що? -Феліс сказала Вільгельму про відео.
Що ти таке кажеш?
Вона якось визначила, що це знято твоїм телефоном.
Якісь там биті пікселі, як типу водяний знак.
Якщо вони всім скажуть, мені капці.
Що гірше, якщо вони скажуть чи якщо ти сам?
Поки ще можеш. Зізнайся.
Мені треба подумати. Ти можеш іти.
Це не єдине, для чого я прийшла. Можна тебе поцілувати?
-Перепрошую? -Просто хочу дещо перевірити.
Гаразд.
Вони мали рацію.
Так дійсно приємніше.
Мабуть, я… хочу з тобою переспати.
Наскільки я зрозумів,
ваша мати хоче, щоб ви до мене ходили.
Що ви про це думаєте?
Мабуть, вона хвилюється.
Як усі батьки.
Так.
А варто їй хвилюватися?
Я цього не казав.
У мене все добре, зважаючи на обставини.
Обставини…
Які саме?
Мій брат…
Він…
Я став кронпринцом і…
Хіба цього не достатньо?
Так.
Ваша високосте, все, що ви тут кажете,
конфіденційне.
Як ви могли помітити, я взагалі нічого не записую.
Єдине, про що я звітую вашим батькам — чи ви в мене були.
То я можу нічого не казати?
Ні, ваша високосте, якщо не хочете, ви не мусите.
Добре.
ТРИВОГА, НЕСПОКІЙ І ПАНІЧНІ НАПАДИ
Дякую, дружечку. З дороги.
-Привіт. -Привіт. Як справи?
Я говорив із Абді та Юханом, вони за.
Добре, тоді все гаразд.
Він збіситься, якщо ми програємо.
Насрати. Нам вистачить голосів, щоб його звалити.
-Пропустіть. -Ніхто не хоче, щоб він залишився.
-Перепрошую. -Він іде.
-Привіт. -Привіт.
-Привіт, Авґусте. -Привіт.
Я чув, що тир відкрили.
-Треба записатися. -Гей, ви берете щось чи ні?
Ми з татом, мабуть, на канікулах поїдемо до Замбії. Хочу потренуватися.
Добре.
Супер.
Який смачний хліб. Я в Парижі його весь час їв.
-Справді? -Так, спробуй.
Я не їм вуглеводи. Дякую.
І тобі не раджу, якщо хочеш потрапити у веслувальну команду.
Правду каже.
Стеж за тим, що їси.
Сам стеж.
Він розумні речі каже.
Дякую, що намагаєшся мене розрадити.
Буде прикольно. Цей хлопець нам допомагатиме.
-Привіт. -Привіт.
-Феліс, правильно? -Так.
Маркус.
Вільгельм.
-Хочете постріляти по тарілочках? -Так.
Хто хоче першим?
-Я. -Добре.
Давай!
Браво!
Твоя черга. Готовий?
А без нього не можна?
Ні, це правила безпеки, бо нам немає 18.
Він був на побаченні з Сімоном.
Що?
Що? Коли?
Давай!
Дідько.
Наступного разу влучиш.
Я бачив у Інсті. Вони зустрічалися.
Якщо він вже втішився, мабуть, не кохав мене.
-Готовий? -Дідько. Мабуть, неприємно.
Ти гарніший за нього. Поміняй тактику.
Проводь більше часу з Сімоном. Доведи, що йому можна довіряти.
Ну що, готовий?
Так.
Давай!
Супер!
Супер.
Усе буде добре, Вілле.
Привіт.
Що сталося?
Авґусте, ми вважаємо за свій обов’язок захистити репутацію Форест-Ріджу.
Ми розуміємо, що в тебе багато часу йде на навчання,
але останній семестр дуже важливий для випускників.
Ми маємо право на традиційні привілеї,
але зараз це якійсь хаос.
І він заражає всю школу. Цього не можна дозволяти.
Гаразд, я згоден.
Я цим займуся.
Ми вже обрали нового старосту.
І хто ж…
Кого, дозвольте спитати,
я мушу привітати з цією невдячною, гівняною посадою?
Авґусте…
Просто змирися.
Звісно, ти залишаєшся в команді. І твоя думка для нас важлива.
Ви його й капітаном команди зробили?
Сраний Брут.
Вінсент ваш новий староста. Вітаю!
Він буди в тисячу разів гіршим за мене.
Що це за маячня?
Він їм набрид. Ходімо.
Підеш потім до стайні?
У мене болючі місячні, тож, мабуть, ні. Пропущу.
Сьогодні сталося щось дивне.
Фредріка попросила мене допомогти їй з Індиго.
Але ж це добре?
Так, але я ледь встигаю з Руссо.
Не знаю, як впораюся з двома кіньми.
Я кидаю їздити верхи.
Що ти кажеш?
Вибач, я не хотіла…
Мені було важко тобі сказати. Я знала, що ти засмутишся.
Але що ти робитимеш із Руссо?
Ми його продаємо. Вибач.
Обіцяю, ми знайдемо йому гарний дім, добрих господарів.
Йому там буде добре.
Тому ти можеш спокійно займатися Індиго, якщо хочеш.
І ти можеш мені допомагати, їздити на змагання тощо.
Так, мені теж потрібна помічниця.
Якщо хочеш.
Можливо.
Дівчата, їжте.
-Доброго ранку, гівнюки! -Доброго ранку.
-Я сказав «Доброго ранку, гівнюки». -Доброго ранку.
Оце вже краще.
Тут нема нічого особливого.
Змагання з «Сосновим бором» — це естафета з вісьмома гребцями.
У команді не більше чотирьох випускників. Соціалістська маячня, але так вже є.
Тому ви маєте шанс, навіть якщо ви йолопи.
-Вибачте, я спізнився. -Цить!
Спізнюватися, стрясати повітря дурними відмовками —
не в моїй команді.
Усе дуже просто.
Ми пробіжимо трасу.
Ті, хто фінішують першими, потраплять до команди.
Але ж це 17 кілометрів.
Це навіть не траса. Це гівняна лісова стежка.
Хтось може отримати травму.
Вибачте, я думав, що я капітан.
Усі тут вміють веслувати.
Навіть Вальтер, хоча він у нас трохи розумово й фізично відсталий.
Мені потрібні лише ті, хто цього хоче.
Хто може докладати зусиль!
-Зрозуміло? -Так.
Я питаю, зрозуміло?
-Так! -Так!
Добре, вишикувалися в пряму лінію.
Пряму, а не криву.
На старт… Увага…
Сімоне! Зав’язуй швидше!
Уперед!
-Та ну нафіг. Ми їх не доженемо. -Що?
-Я не можу. Біжи сам. -Ні, Сімоне, біжимо.
-Серйозно, тобі не байдуже? -Я хочу…
Я не хочу, щоб тобі знизили оцінку.
Фізрук хоче, щоб ми виступали за школу. Уперед.
Туди. Я знаю інший шлях.
Тобто зшахраювати?
Так. За мною.
Звідки ти його знаєш?
Маркуса? Він працює в тирі. Я вчора ходив із Феліс.
Ти теж його знаєш?
Він із Б’єрстеда.
-У Б’єрстеді всі всіх знають. -Зрозуміло.
Ану, бігом!
Залишилося трохи!
Уперед!
Добре! Молодці.
Клас.
Гаразд.
Принце й нерезидент, останні два місця ваші.
Несподівано.
Молодці.
Я допоміг тобі стати старостою. Можна я буду віце-капітаном?
Ні. Бляха, ти в команді. Чого набурмосився? Звеселися.
1 НОВЕ ГОЛОСОВЕ ПОВІДОМЛЕННЯ
-Думай швидше. -Що ти робиш, дурню?
Добридень, це ваш автовідповідач.
У вас нове повідомлення.
Добридень, Авґусте.
Це Ян-Улоф із королівського двору.
Хочу повідомити, що королева запрошує вас
до палацу у четвер в 16:00.
МАРКУС: ТОБІ ЛИЧИТЬ БІГАТИ. ДЯКУЮ ЗА ВЧОРА!
Приїжджайте обов’язково. Королева хоче з вами поговорити.
По вас приїде машина.
Дякую і до побачення.
Переклад субтитрів: Марина Замятіна